Jeg fikk dårlig tid. Klokken var fire.
Jeg vet det. Men det går bra. Det går bra.
Ja... Vi tar av fra motorveien nå.
Hentet Hugh deg fra kontoret, eller?
Ja, han var på vei fra Oakland. Han var forsinket, selvfølgelig.
Så tok han meg med til en eller annen juristbar.
- En 'yuristbari' - Ja, en juristbar.
Alle virket som jurister. Jeg var den eneste uten slips.
- Vi burde skaffe deg et slips. - Ja, til akutte kleskriser.
Uansett. Vi prøvde å ta motorveien, og...
Kevin? Jeg kan knapt høre deg.
- Er det bedre nå? - Lkke så veldig.
- Hvor er du? Er du fremme? - Ja, jeg skal akkurat til å...
kjøre opp. Jeg kom nettopp.
Ja, jeg er her nå.
Vet du hva? Jeg må lukeparkere, og er ikke på handsfree.
- Går det bra? - Ja.
Vi bør snakke om... Vi kan snakke om det når...
OK? Er det noe vi bør snakke om nå, eller...?
Hallo? Kevin?
Jeg hører deg ikke.
Kjære?
Du kødder.
Litt olivenolje blir bra. Litt mer, kanskje. Litt mer.
- Blir du tent? - Det er veldig sexy.
Se, du glipper! Dere to med kniver...
Jeg har ikke spist karbohydrater på en uke. Jeg faster.
- Hvor lenge har du fastet? - I omtrent tre uker.
Jeg drakk juice og smoothie tidligere i dag, og føler meg veldig ren.
- Og litt svimmel, kanskje? - Men nå skal jeg spise og drikke.
- Hei! - Hvordan går det? Godt å se dere!
Du må bøye deg ned til min høyde.
Jeg snakket med Kevin, og plutselig sprakk telefonen.
Og samtalen ble brutt. Den sprakk i hånden min.
- Er den forsikret? - Det vet jeg faktisk ikke.
- Har du Skype-appen jeg viste deg? - Han sa han ville snakke om noe.
På nyhetene snakker de om kometen. Millers komet.
De sier at sånne ting kan forekomme.
Det er nok ikke kometen. Med Skype kan man bruke hjemmenettverket.
Har du lyst på vin?
Fortalte Amir deg-
- at han tar med seg Laurie til middagen?
- Tar han med seg Laurie? - Ja. Den Laurie.
- Nei, det visste jeg ikke. - Vel, det gjør han, i hvert fall.
Du vet vel hvem Laurie er?
Langt, svart hår. Forførerisk.
- Vill og sexy. - Merkelig og mystisk.
- Veldig tettsittende kjoler. - Det går fint. Det er typisk Amir.
Dette, mine venner, er min egen lille redningsmikstur.
- Den er selvblandet. Den er trygg. - Trenger du en sprøyte?
Dere kan blande den ut med vann hvis dere er nervøse.
Det er echinacea, pasjonsblomst, legevendelsrot og ketamin.
- Ketamin? - Det er jo hestebedøvelse.
Det er bare et snev av ketamin. Jeg tenkte vi kunne feire...
Tilbyr du meg dette fordi Laurie skal komme?
- Nå blir det fest. - Ketamin eller ost?
- Så fin. Hvor kjøpte du den? - Galaxy. Den bruktbutikken, vet du.
- Hei. - Hei, kjære!
Hei.
- Hvordan har du det? - Bra.
Har dere lyst på vin? Ost? Ketamin?
Du ser flott ut i lær.
Visste du at Laurie skal komme?
- Nei. Kommer Laurie? - Ja.
- Se på det smilet! - Jeg smiler ikke.
- Hvorfor kommer hun i kveld? - Fordi Amir er en tufs.
Legg en mynt i bannekrukken.
- Hvem sa han det til? - Vi fikk en e-post om det.
Han sa hvem han skulle ta med seg, og jeg bare: "Hva?!"
Må du få vite det i kveld?
Redaktøren må ordne med hotell og fly. Jeg må gi ham beskjed.
Jeg må få vite det i kveld.
Det går ikke. Jeg må tenke litt mer over det.
Jeg vil bare ikke velge feil.
Du kan være der i en kortere periode. Hva med én måned istedenfor fire?
Det er uansett veldig lenge, men jeg sier ikke nei.
Kjære... Hvis du ikke sier ja, så blir det et nei.
Vi er kalde og skrubbsultne! Hallo!
- Hei! - Amir!
- Du ser godt ut. - Takk! Du husker vel Laurie?
- Nå føler jeg meg overpyntet. - Nei, det er vi som er underpyntede.
- Hei! Hvordan går det? - Bra.
Du husker vel Laurie? Bra. Og dere har allerede hilst?
Hei. Står til? Godt å se deg.
- Har dere lyst på rødvin? - Ja takk, jeg tar gjerne rødvin.
- Hvordan har du hatt det? - Bra. Veldig bra. Hva med deg?
Kjempebra. Jeg... Ja.
Livet er mye bedre enn det var for en stund siden, så... Ja.
- Jeg håper da det. Vær så god. - Takk. Takk.
Horace! Kom ned til pyramidene, så snakker vi om noen gudegreier.
- Har noen av dere dekning? - Nei, telefonen min er ødelagt.
- Jeg leveri nuet. - Ingenting.
- Helt dødt. - Så rart. Kanskje masten er nede.
- Er masten nede? Som...? - Den funker ikke. Den har ikke falt.
- Det hadde vært en stor nyhetssak. - Kometen. Kometen.
- Millers komet? - Ja! Takk!
I morges leste jeg om en komet på 1930-tallet. Dette var i Finland.
Slo den ut alle mobilmastene som fantes i 1930?
Det var faktisk i 1923, men det stemmer at det var i Finland.
Det var sprøtt, for den påvirket faktisk mennesker.
De gikk seg vill og endte opp i feil hus.
De glemte ting og visste ikke hvor de var.
Jeg leste om en kvinne som ringte til politiet-
- og sa at mannet i huset ikke var mannen hennes.
Politiet dro dit og fortalte henne at det faktisk var mannen hennes.
Hun sa: "Jeg drepte mannen min i går. Derfor vet jeg at det ikke er ham."
Men de kunne ikke arrestere henne, siden han sto rett foran dem.
- Vet de hva det skyldtes? - Vel, da kunne hun drepe ham igjen!
- Typisk finner. - De skrullete finnene.
- Husker dere Halleys komet? - Ja!
Det var en stor greie. På skolen vår hadde vi skuespill om Halleys komet.
Alle skulle være et himmellegeme, og søsteren min var Halleys komet.
- Har dere møtt søsteren hennes? - Det er et bilde av henne der borte.
- Hun ser litt tåpelig ut. - Det står jo ved døren til intet.
Hvis man setter et bilde av noen man er usams med ved en ubrukt dør, -
- skaper det alskens merkelige energier.
Jeg liker ikke å stå her engang. Det er nifst.
Jeg er en empat. Jeg kan føle det. Det er som en virvel.
- Når var vi alle samlet sist? - De fleste av oss var på takkefesten.
- Ikke Rory... Laura? - Laurie.
Vi forteller alltid historier når vi treffes. Hva driver du med, Laurie?
- Vel, jeg... - Er travelt opptatt?
Jeg jobber med vanskeligstilte ungdommer i Silicon Valley.
Underviser du fremdeles i yoga? Spansk yoga? "Spoga"?
- Nei, det var ikke meg. - Det var en annen av Kevins ekser.
- La oss gi ham en spade. - Hva med deg? Hva jobber du med?
- Jeg er skuespiller. - Det visste jeg ikke. Teater, eller?
Før jeg flyttet hit for å støtte min kone og hennes Skype-karriere-
- var jeg i en TV-serie i fire år. - Hvilken da?
- Den het Roswell. - Jeg elsker Roswell!
- Hvilke episoder var du med i? - Jeg var med i alle.
- Jeg hadde en fast rolle. - Ja, han var hovedpersonen.
- Hvem spilte du? - Joe.
- Hadde du en annen frisyre? - Jeg hadde nøyaktig samme frisyre.
Det er vel sånn at når man har kjent rollefiguren så lenge, -
- blir det vanskelig å koble den til den virkelige personen.
- Han er blitt kjekkere. - Ikke uten hjelp.
Ta en ny titt. Det har vel blitt for mye nedadgående hund.
"Takk for at dere så på programmet."
- Du er en kjempeflink skuespiller. - Tusen takk.
Hva gjør du for tiden? Sist jeg så deg tok du danseverdenen med storm.
De var vel da jeg skapte danseforestillingen.
Det gikk veldig bra en stund, -
- men rett før premieren fikk de inn Svetlana Aservanov.
Hun er verdens beste danser. Jeg ble tilbudt rollen som reserve.
Hun skapte forestillingen, og burde vært prima ballerina.
Det er fælt når folk blir utestengt fra sine egne verk.
Men jeg fikk meg en god lærepenge.
Jeg var for stolt, og nølte for lenge før jeg svarte.
Så jeg mistet reserverollen også. Den gikk til Katherine Merriss.
- Og... - Hun suger.
Nå er hun blitt stor fordi Svetlana trakk seg i siste liten.
Katherine endte opp med å danse rollen.
Katherine Merriss? Hun er omtrent den eneste danserinnen jeg vet om.
- Ja, vel... - Så hun stjal hele greien din?
Katherine Merriss lever ditt liv, i grunn.
Det er synd at det hendte, for hun kan ikke sammenlignes med deg.
- Skål for livene vi faktisk lever. - Godt sagt.
- Skål for kometen! - Kometen!
Har noen en lykkeligere historie? Kevin, fortell noe sprøtt.
Beklager. Jeg var sammen med Laurie.
Vi hadde drukket altfor mye, og jeg sluknet og begynte å drømme-
- at en stor svartbjørn sto på bakbena og angrep meg.
Sakte og ømt.
Så dro vi på fest i Santa Cruz, og en stor hund løp rett mot meg.
Den hoppet opp på bakbena og krafset på meg, akkurat som drømmen.
Så hørte jeg en stemme: "Bjørn! Dekk, Bjørn!"
Jøss. Du har en gave.
Slik du fortalte det, trodde jeg noen kom til å dø.
- "Bjørn" er et vanlig hundenavn. - Nå ble det mye mindre interessant.
- Takk for det, Lee. - Det vanligste bjørnenavnet er Henry.
- Se her. - Herregud!
- Akkurat som telefonen din! - Det samme skjedde med min!
- Jeg bare holdt den i hånden. - Og så sprakk den?
- De snakker om det på nyhetene. - Det må være kometen.
Kyllingen smaker som tunfisk. Det må være kometen.
- Så ingen av telefonene funker? - Min er i naborommet.
- Har dere en fasttelefon? - Nei, vi er trådløse.
Jeg må få tak i broren min.
- Hva med den greien din? - Skype? Den er vel på kontoret?
- Kan jeg låne den? - Hva er i veien med broren din?
Ingenting. Han har det bra, men Brian omgås jo mange teoretiske fysikere.
- Det er ikke Internett på maskinen. - Hvordan kan det ha seg?
- Du er Skype-sjefen. Det vet vel du. - Hva sier de om kometen?
Det er ingenting å engste seg for.
Han sa bare at jeg skulle ringe hvis det hendte noe underlig.
- Hvorfor sa du ikke noe om det? - På grunn av feng shui og sånt.
Det er et enormt himmellegeme, og jeg vil ikke skremme deg.
På Roswell håndterte vi slike hendelser hver eneste uke.
- Vi har en ekspert her. - Å, faen. Herregud.
- Kjære, har vi noen stearinlys? - Jeg er glad jeg ikke er stein!
Jeg vil ikke sitte ved døren til intet! Faen!
Mike! Sjekk sikringene!
Jeg tenner lighteren og kommer bort til dere.
- Jeg har fyrstikker. - Hjelp meg med å tenne dem.
- Blå, røde og grønne lysstaver. - La oss bare tenne lys.
- Har du tenkt deg ut? - Ja.
Jeg skal se om strømmen har gått i hele nabolaget.
Dette er litt merkelig, men hele nabolaget er uten strøm, -
-unntatt ett hus noen kvartaler unna.
- Det er ganske vakkert, egentlig. - Det vil jeg se. Kom igjen.
- Det er utrolig mørkt ute. - Jeg blir med. Ikke forlat meg.
- Ser du det ikke? - Hvorfor går du så langt foran?
- Amir, jeg kan ikke se deg. - La Laurie gå foran.
Kjære...
Se der. Kom igjen.
- Ser dere? To kvartaler bort. - De har jo lys.
Det ene huset har strøm. De må ha en generator eller noe.
- To kvartaler unna? - Kan det være solceller?
- Funker fasttelefonen deres? - Jøss, se der.
- Å, så storslått! - Du store all verden.
- Jeg fryser. - Skal vi gå inn igjen?
Det var kjempekult, eller hva?
- Jeg så ikke at glasset falt. - Jeg går ikke ned i kjelleren.
Hør her. Hva er det med det huset? Hvorfor...?
- Kanskje de har en generator. - De klarer seg uten strømnett.
Vi har visst også en generator.
Jeg vurderer faktisk å gå bort dit.
- Hva? Nei, det skal du ikke. - Det er ingen fare, kjære.
- Det er bare to kvartaler. - Det er ikke langt. Hør her.
Broren min sa at hvis det skulle skje noe underlig-
- mens kometen passerte, så burde vi bli innendørs og...
Vent litt, Amir.
Vi burde bli innendørs og ta kontakt med ham, så det er det jeg gjør.
"Hvis det skulle skje noe underlig"? Hva skal det bety?
- Jeg synes at dette er underlig. - Skulle vi ikke bli innendørs?
Det er viktigere å ringe, og jeg kommer tilbake om fem minutter.
- Du får ikke gå alene, - Greit, jeg tar med meg Amir.
- Jeg er den minst viktige her. - De er bra du har innsett det.
Ta med lysstavene så vi kan identifisere likene.
- Gi deg. - Det er flott.
- Fem minutter, OK? - Fem minutter.
- Beth, jeg låner skoene dine. - Typisk Amir.
Vi gir dem ti minutter.
Det går bra. Vi er bare urolige fordi vi er avhengige av Internett.
Ja! Hvordan klarte vi oss før?
Du er visst kometeksperten. Hva skjedde forrige gang?
Denne passerte for hundre år siden, men mye lenger unna.
- Skjedde det noe? - Nei, den var for langt unna.
- Er det noen grunn til å bli skremt? - Vel, den er mye nærmere nå.
- Hva innebærer det? - Jeg har lest om én ting til.
Det kalles Tunguska-eksplosjonen.
En komet eller meteor eller noe sånt kom inn i atmosfæren over Sibir.
Den eksploderte over jorden.
Den kolliderte aldri med jorden, så det ble ikke noe krater, -
- men kraften fra den felte trær i en radius på flere hundre kilometer.
- Men bare et par mennesker døde. - Det bor jo bare et par folk i Sibir.
- Den utryddet hele Sibirs befolkning. - Vel, det var ingen stor trøst.
- Når var dette? - L 1908 eller noe sånt.
- Hva var det? - Jeg vet ikke.
- Ikke stå ved døren! - Jeg henter et balltre.
- Mike, er den døren låst? - Hold dere unna døren.
- Nei! - Jeg vil bare se hva det er.
- Ikke åpne den! - Vær så snill!
- Er det noen der? - Døren er låst. Det er ingen der.
- Går det bra med alle? - Prøv å starte generatoren.
- Kan det ha vært guttene? - Nei, så dumme er de ikke.
- Hvor lenge har de vært borte? - De skulle vært tilbake nå.
- Greit. Vi må gå og hente dem. - Vi må gå sammen denne gangen.
Jeg er enig. Jeg skal ingen steder, jeg skal bare se om jeg ser dem.
Vi kan gå sammen.
- Greit, det var bra. Lys. - Er det nettet eller generatoren?
Nei, det er bare hos oss. Det er fortsatt bekmørkt der ute.
- Godt jobbet. - Takk. La det bli lys!
Jeg synes vi skal gå i samlet flokk og finne dem.
- Jeg er enig. - Nei, det er latterlig!
Hvis man går seg vill, skal man bli hvor man er til man blir funnet.
- La oss sette oss og puste dypt inn. - Denne gangen er jeg enig med deg.
- Du snakker bare dritt om meg. - Jeg sier jo at jeg er enig med deg!
- Jøsses! - Herregud!
- Bli her. - Herregud...
Å, dæven. Det er dem.
- Hva skjedde? - Går det bra med deg?
- Det går bra. - Har dere bandasjer?
- Hva er den esken for noe? - Det sto ved det andre huset.
Jeg trodde jeg så Hugh legge den ned, og han løp rundt hjørnet.
- Jeg fulgte bare etter ham. - Hva skjedde, Hugh?
- Amir, hvorfor tok du den? - Du la den jo fra deg!
Jeg har ikke rørt den, og jeg vet ikke hvorfor du tok den!
Vi var ved det andre huset. Hugh gikk rundt hjørnet, og jeg hørte en lyd.
- Du vil ikke fortelle meg hva du så. - Jeg forstår ikke. Hva så du?
- Hva så du? - Det har ingenting med saken å gjøre!
- Hva så du? - Jeg kan gå tilbake med den!
- Bra, gjør det. - Jeg skal åpne den.
- Hva er det? - Jeg vet ikke!
Du vil hverken snakke om den eller åpne den!
- Greit, åpne esken, da! - Hva er det med deg?
Ro deg ned. Hva skjedde?
Dæven, det funket! Jeg fikk åpnet den!
- Rett den vekk fra ansiktet. - Det er ikke en bombe.
- Ikke få panikk. - Vær forsiktig.
Herregud. Det er en bordtennisracket.
- Hva er det der? - Hva er det som foregår?
- Det er... Herregud! - Hva er det?
Det er bilder av oss.
Det er bilder av oss som noen har markert.
- Det er tall på baksiden. - Hugh, hva var det du så?
Pokker, mann! Du kan ikke bare stå der og tie! Hva var det du så?
Hugh!
- Det er bilder av oss i esken! - Hugh!
Jeg gikk bort til vinduet og tittet inn.
Jeg så et bord med vinglass og stearinlys.
Det var duket til middag for åtte personer.
- Jeg så... - Herregud...
Greit. Faen ta deg, Hugh. Pissprat.
- Køddet dere med sidedøren? - Dra til helvete, Kevin.
- Du prøvde den ved det andre huset. - Ja, de åpnet ikke hoveddøren.
Pissprat!
Du gikk i ring og banket på denne døren!
Jeg gikk to kvartaler til huset, banket på og gikk til sidedøren.
- Så du deg selv? - Nei, jeg så ikke meg selv.
- Nei, for du var jo ikke der. - Jeg gikk ikke i ring! Faen!
- Utrolig. - Det forklarer ikke bildene.
- Hva står det på baksiden? - Tall.
Alle sammen. Vi har to, en, en...
Fem.
- Hvor har du tenkt deg? - Jeg skal tilbake dit.
Jeg skal be om å få låne telefonen deres for å ringe broren min.
Hvis de ikke er hjemme, kan jeg legge igjen en lapp.
- Du burde ikke gå tilbake dit. - Det kommer til å gå bra.
Hva er vitsen med en lapp?
Hvis de har bilder av oss, kan det hende de er helt gærne.
- Faen, det er noen der ute! - Hva?
- Herregud. - Det står en stor fyr ved døren.
- Han går vekk. - Vær forsiktig, kjære.
- Nei, ikke åpne. - Vær forsiktig.
- Faen". - Hva?
Hva er det, kjære?
"Hei sann! Det var ikke meningen å skremme dere."
"Vi ville bare låne telefonen deres i fem minutter."
"Takk."
Vi har to typer. Vanlig plaster eller tøyplaster.
- Det er det samme. Tøyplasteret. - Greit. Skal vi se...
Unnskyld, unnskyld, unnskyld.
Dette er enere. Dette er en toer. Her er fire, fem og seks.
- Har du noen røde tusjer? - Hvorfor er disse tre enere?
- Seks, fem... - Mike, Hugh og Lee.
To... Fire...
- Det er samme bilde. - Herregud!
De har klippet det i to.
- Hvor stammer de fra? - Kan det være numerologi?
Hvis man legger sammen tallene i navnet og fødselsdatoen.
I så fall er de bare gale, og da har det ikke noe å si.
- Hva har alle enerne til felles? - Fødselsdato?
- Finnes det ingen treer? - Nei, ingen treer.
Finnes det noen med motiv for å gjøre dette?
Finnes det noen som har en høne å plukke med noen?
- Dette ble tatt i kveld. - Hvordan vet du det?
Jeg kjøpte den trøyen i dag, så bildet ble tatt i kveld.
- Har noen fotografert deg i kveld? - Da du så på esken.
- Du ser inn i kameraet. - Da lå bildet allerede i esken.
Hva er det der? Jeg ser ikke hva det er.
Det er en lampeskjerm.
- Ingen av de andre er fra i kveld? - Nei, dette ble tatt i høst.
Bildet av Amir ble tatt her. Han står foran denne trommen.
Ble det tatt fra døren? Bak gardinen?
- Det ble tatt derfra. - Sto du der da noen banket på?
- Du var borte da. - Men du ser rett inn i kameraet.
Så det ble tatt fra døren, eller hva?
Husker du det ikke? Altså, dette er jo deg! Det er deg!
Folkens, dette løser ingenting.
- Hva gjør du? - Jeg trenger en drink.
Det ser ut som min håndskrift.
Det ser ut som at jeg skrev dette.
Nå begynner jeg å bli redd. Det er din håndskrift.
Hva er det som foregår?
Det føles som at jeg er i ferd med å gå fra forstanden.
Jeg klarer ikke å slutte å tenke på at du fortalte en historie-
-om deg og Laurie.
Av alle historiene du kunne ha...
Med alle opplevelsene vi har delt, valgte du å fortelle noe om henne.
Han ba om en sprø historie. Vi har ikke noen sånne historier.
Men det er bra. Jeg trenger ikke sprø historier lenger.
Hei, drit i dette. La oss bare gå.
Vi går bort og sjekker om våre teoretiske dobbeltgjengere er der.
Det skjer veldig merkelige ting her, så kan vi vær så snill bare...
Jeg skal gå. Hvis det finnes en annen meg, vil jeg se meg selv.
Kom igjen! Jeg er lei av å bare snakke og skrive om dette.
Det samme jævla papiret og bildene...
- lngen vil skade oss. Vi går og ser. - Hva med deg? Du sa du ville gå.
Det var da jeg trodde de hadde en telefon.
- Fire lysstaver. - Kan to stykker bli igjen her?
- Jeg blir. - Amir, vær så snill.
- Skal vi dele oss igjen? - Nei, men vi går i to grupper.
- Lysstaver. - Jeg kommer! Vent! Bare...
Ta det rolig. Jeg kommer. Jeg vil bli med.
Jeg blir med Kevin.
- Gi oss 20 minutter. - Greit.
- Hva gjør vi så? - Det kommer til å gå bra.
Vi skal finne ut av hva som foregår.
Ingen biler. Ingen mennesker. Ingenting.
Se der. Det er huset mitt.
- Mike! - Dette er huset mitt.
Mike, det kan ikke stemme. Det er ikke ditt hus.
Mike!
- Det er huset mitt. - Nei, det er ikke huset ditt.
- Mike. - Hva er det han gjør?
- Jeg kan se Lee. - Folkens. Vi må stikke.
Greit, kom igjen. Vi stikker. Mike, vi må komme oss bort.
Det er noen som kommer. Kom!
Dette er sprøtt.
- Så dere så fire kopier av dere selv? - Bare at de hadde røde lysstaver.
- Hvem hadde røde lysstaver? - De hadde røde og vi hadde blå.
De åpnet den røde esken da lyset gikk.
- Sa dere ingenting? - Hadde du gjort det?
Nei. Jeg hadde sikkert trodd at jeg kom til å dø.
I tillegg finnes det en merkelig sone som er mørkere enn resten.
- Vi gikk gjennom den. - Ja, vi gikk gjennom da vi var der.
- Vi må finne ut av hva som foregår. - Vel, Internettet er nede.
Vi kan ikke bare sitte her. Hva annet? Har dere noen bøker?
- Bøker om hva? Om kometer? - Hva som helst.
Jeg har Shakespeare, Henry Miller og filmmanus. Jeg er en skuespiller!
- Noe om kvantefysikk? - Ja, det er midt i blinken for meg.
- Har du noe sånt? - Noen skuespillere leser.
Broren din glemte en bok hos oss. Jeg hadde tenkt å postlegge den.
- Den ligger i baksetet på bilen din. - Hva handler den om? Kometer?
Kan du ta en titt?
Greit, jeg skal gå og hente boken som jeg ikke vet noe om.
- Tar du med deg balltreet? - Ja.
Vær forsiktig, kjære.
Greit.
- Skal vi vekke Lee? - Hvordan kan hun sove midt oppi alt?
Hun... Oi! Beklager.
- Ro dere ned, alle sammen. - Å, kjære!
"Gravitasjon. En introduksjon til rådende forskning."
- Det hjelper ikke. - Er broren hans forsker, eller?
Han er veldig smart og intellektuell, men han tenker høyt.
Han foreleser ved universitetet i San Diego.
Dette er Brians notater fra en forelesning.
"Dekoherens og Schrödingers katt".
- Vet dere hva Schrödingers katt er? - Jeg er allergisk.
Vel, det er et tankeeksperiment.
En katt i en eske har en 50/50 sjanse for å overleve-
- fordi det også er en giftampulle i esken.
Tradisjonell fysikk tilsier at katten enten er levende eller død.
Ifølge kvantefysikken eksisterer begge virkelighetene samtidig.
Det er først når man åpner esken at de kollapser til én hendelse.
Hør her. Dette er det han har skrevet:
"Det finnes enda en teori om at begge tilstandene eksisterer i dekoherens."
"Hver av dem skaper en ny virkelighet på grunnlag av de to utfallene."
"Kvantedekoherensen medfører at de to utfallene ikke kan interagere."
- Vent litt. Så vi er i esken? - Hva?
Vi er katten. Vi er både levende og døde.
Det finnes to separate virkeligheter, sannsynligvis helt til...
- Til kometen har passert. - Til kometen har passert.
Eller så blir dekoherensen opprettholdt-
- og de to separate virkelighetene forblir separate, og alt går bra.
- Dekoherensen holder oss adskilt? - Nemlig.
Så hvorfor blir vi kontaktet av våre andre jeg?
- Det var ikke frivillig. - Hvem tok bildene? Tallene?
Det var vi som begynte da vi lette etter huset med lys.
Det var ikke meningen at vi skulle finne esken.
Kanskje vi allerede har interagert. Kanskje vi kollapser nå.
- Ikke hvis vi holder oss adskilt. - Det er for sent. Vi har vært der.
Husker dere filmen Sliding Doors?
På under brøkdelen av et sekund hopper man mellom to virkeligheter.
I den ene rekker hun ikke T-banen. Hånden setter seg fast...
Hvis vi kollapser nå, har jeg tenkt å kollapse på dem.
Jeg vil ikke vente på at de skal kollapse på oss.
Jeg går bort dit og dreper dem. Det var delvis en spøk.
Mike. La oss tenke oss om før vi gjør noe dumt.
Skal vi bare sitte her og ikke gjøre noe?
Vi tok denne esken, så aller først bør vi gi den tilbake.
- Nei, jeg stoler ikke på dem. - Hvorfor er du så oppjaget?
Det var et dumt spørsmål.
Vi er ikke i krig med dem. De er bokstavelig talt akkurat som oss.
Mike har tenkt å drepe oss. Jeg gjør det først.
Vent litt. Vet du hvem du må slåss mot da?
Deg selv. Du kommer til å møte på deg selv.
Hvem kommer til å vinne?
- Så du deg selv i vinduet? - Nei, jeg har sagt hvem jeg så.
Men hva om jeg drikker i det huset?
Bare tenk over det.
Da vil det være en sinnsforvirret Michael.
Jeg venter ikke på at en full Mike skal komme hit og drepe oss alle.
Det vil jeg ikke vente på.
Vent litt. Hvem så du da du var der?
Jeg så Amir og Hugh.
- Og jeg så Lee. - Greit, Lee er ikke her nå.
- Hun sover. - Da er det annerledes.
Noe er ulikt. I den virkeligheten er det kanskje du som sover.
- Det er derfor Mike ikke så henne. - Og hvis Beth sover hos dem...
Da har de ikke boken. Det andre huset har ikke boken.
I så fall kan de ikke føre denne samtalen nå.
Så hvis vi henter boken fra bilen deres, kan vi unngå alt dette.
- Skal vi ta boken deres? - Det er en mulighet.
- Hugh, gi meg nøklene. - Vi bør ikke tukle med noe som helst.
- Hvorfor skal vi ta sjansen? - Han snakker om å slåss mot dem.
Nå slipper jeg å drepe dem. Bare gi meg nøklene.
Nei! Vi bør ikke gjøre noe som helst. Du får ikke nøklene mine.
Hvor skal du, Mike?
- Hvordan vet vi at det er oss? - Det kan være våre mørke sider.
En fiendtlig versjon, mener du?
Vel, hvis det er oss, så kan det være... Er det en god ting?
Det virker som at vi kan oppnå en høyere form for bevissthet.
Man snakker jo om å finne seg selv, og nå har vi faktisk sjansen.
- Det er en skummel tanke. - Se hvem det er.
- Hvordan har du det? - Jeg har det greit.
Velkommen tilbake til middagsselskapet ditt.
Vi har savnet deg.
Jeg har en idé for å forhindre dem fra å få tak i boken fra bilen.
Jeg skal gå bort dit og utpresse meg selv.
- Jeg legger igjen en lapp til Mike. - Hva slags utpressing?
Det er noe jeg ikke ønsker skal bli avslørt.
- Hva snakker du om? - Den greien med Beth.
Det ble jo avklart for lenge siden. Det er en elendig idé.
Nei, for det hadde fungert på meg. Vi er samme person.
- Det vet du ikke. - Det er genialt.
Jeg gjenkjenner det blikket. Mike, nei!
Det er akkurat de samme menneskene.
Så hvorfor ikke la hverandre være? Det er det jeg hadde ønsket.
- Går det bra? - Ja...
Jeg vet ikke om jeg er svimmel på grunn av dråpene, eller...
- Hvilke dråper? - Ga du henne...?
- Tok du...? - Hun ville... Ja.
- Jeg følte meg så merkelig. - Det er bare de greiene jeg tok med.
En beroligende mikstur med echinacea, pasjonsblomst og litt ketamin.
- Ketamin? - Man blirjo ikke... Hva?
Jeg beklager hvis jeg tar feil og sier noe helt upassende...
- Hadde du noe av det i maten? - Det hadde forklart mye!
- Kom igjen, Amir. Virkelig? - Jeg måtte spørre.
Hun ba om det. Da vi tok sopp for mange år siden, ble vi enige om det.
Jeg hadde dem i spagettisausen. Det var noe vi ble enige om.
Tror du jeg ville puttet rusmidler i maten?
Tror dere at jeg har dopet dere? Jeg skal vise dere.
- Dette er flasken. - En fjerdedel er jo borte.
Hun fikk et par dråper, men det var det.
- Dette er sterke legemidler. - Den ble vannet ut.
- Så du åpnet den og vannet den ut? - Får man hallusinasjoner av ketamin?
- Da må man ta hele flasken. - Greit, men stemmer det?
- Ja, men... - Kan det også lede til paranoia?
- Ja, men da må man ta alt. - Hele flasken.
Selv om vi tok en flaske hver, hadde vi ikke fått massehallusinasjoner.
- Jeg er ikke en forbryter! - Hadde ikke det vært en fin løsning?
- Det er ikke forklaringen. - Jeg tror deg.
Her er flasken. Hun ba om det, så jeg ga henne litt.
Jeg puttet ikke narkotika i maten. Oppfattet?
La det ligge, OK? Herregud...
Takk.
- Hvor kjøpte du denne? Den er søt. - Galaxy. Den bruktbutikken, vet du.
- Jeg elsker det stedet. - De har skikkelig fine ting.
Jeg trenger en drink.
Jeg vil bare våkne og begynne på nytt.
- Den er ikke åpnet engang. - Hva skal vi gjøre?
- Vi må komme oss vekk herfra. - Greit, vi stikker. Ta boken.
- Skal vi ta esken? - Ta esken.
Hei. Er alt i orden?
- Hvor ble du av? - Jeg trenger en drink.
- Hei. Hvor ble du av? - Jeg gikk til huset, som jeg sa.
- Hva skjedde? - Jeg leverte bare brevet.
Jeg så boken. Jeg ville knuse ruten og ta boken.
Men det gjorde jeg ikke. Jeg leverte bare brevet.
Så ville jeg vente for å se reaksjonen.
Men jeg fikk panikk.
- Du var borte i fem minutter. - Nei, tre kvarter.
Vi snakket, og du gikk til kjøkkenet. Du var borte i maks ti minutter.
Du er gæren.
Mike, ikke gjør det.
- Mike, hva...? - Lkke gjør det.
Hvorfor akkurat nå, Mike?
Hvorfor ikke nå, kjære? Hvorfor ikke akkurat nå?
Hvor er Hugh og...? Hvor er...?
- Hvor er Hugh? - Hvor er Amir?
- Og enda viktigere, hvor er esken? - Herregud, de tok esken.
- Mike, hvor tok de veien? - Jeg aner ikke.
- Hva skjedde mens vi var borte? - Hvor er boken?
Hvorfor tok de den med til det andre huset?
De ville levere den tilbake så alt skulle bli som før.
Men hvorfor tok de med seg boken?
- De tok alt vi hadde. - Vent litt.
- Vi må hente dem. - Vent litt. De gikk ut først.
De kom tilbake og sa de så noe, og har oppført seg rart siden da.
- Hva prøver du å si? - Herregud...
Nei, dere gikk også. Dere gikk også!
Da Amir kom tilbake var han veldig taus, og så...
Jeg skal hente dem.
Jeg kommer tilbake. Jeg skal bare finne ut av hva som skjer.
- Nei, du får ikke gå! - Ta det rolig! Jeg kommer tilbake!
Jeg lar deg ikke gå!
Det hadde vært helt vanvittig.
Hva skal vi gjøre? De er der ute. Jeg får panikk. Vi må gjøre noe.
- Vi vet jo ikke at det var dem. - Kan du slutte å si sånt?
Hvis det ikke var dem, hadde Mike rett. Vi kan ikke stole på oss selv.
- Herregud... - Og vi mistet nettopp ledetrådene.
Nei, vent... Ledetrådene er fremdeles her.
Hvis de har bildene, så... Mike, du tok bildet av meg og Kevin.
Har du det her?
- Jeg takler ikke dette lenger. - Kan du i det minste lete etter det?
Jeg skal lete etter en ny vinflaske.
Dette er så tåpelig.
Burde jeg holde et øye med ham? Jeg vil ikke være i veien, men...
Vent litt, og så...
Så kan du gå og snakke med ham.
Jeg vet ikke hvem Mike er når han drikker.
Alt som har gått galt med oss skyldes drikkingen. Det er derfor vi flyttet.
Det er ikke den mannen jeg giftet meg med.
- Hei. - Hvordan har du det?
- Greit, etter omstendighetene. - Det tror jeg ikke noe på.
Hva skjer? Amir sa at du skal til Vietnam, og at Em ikke blir med.
Ja, jeg må dra dit og jobbe i fire måneder.
- Jeg vil ha henne med, men... - Hun er sprø hvis hun ikke blir med.
Jeg vet ikke. Jeg vil ikke blande meg i noe som ikke raker meg, -
- men du har alltid vært veldig lidenskapelig i alle sammenhenger.
Hvis partneren din er veldig nølende, vil du kanskje ikke bli lykkelig.
Vel, hun... Altså, jeg elsker henne, og...
- Hun er som hun er. Kanskje litt... - Høy?
Hun er kanskje litt høy. Må du stå på tærne for å kysse henne?
Noen mennesker passer ganske enkelt sammen.
Som på Sharks-kampen. Du kan ikke si at vi ikke passer godt sammen.
Jeg måtte drive med yoga i en uke etterpå for å komme meg.
- Det husker jeg. - Jeg tenkte at vi kanskje...
- Laurie. - Unnskyld. Jeg gikk over streken.
- Kjære... - Hei.
Vet du hva? Jeg tror du har rett i at det finnes en mening bak alt.
Bør jeg hente balltreet?
- Til deg eller til meg? - Kanskje begge deler.
Hva er det vi driver med?
Hvis jeg mister grepet der, gjør jeg det her også.
- Det må ikke være slik. - Jo, det er samme greien.
- Nei, det er det ikke. - Hva mener du?
Det er ingen der borte eller noe annet sted-
- som elsker deg like høyt som jeg gjør.
Jeg har virkelig rotet det til.
- Hei. - Hei.
Hvordan har du det?
Bra.
Er alt i orden? Er det noe som foregår?
Beth kom nettopp bort til meg og...
Hun sa ikke mye, men hun så deg og Laurie prate i gangen.
Vi har viktigere ting å bekymre oss for enn hva Beth har å si.
- Herregud! - Det må være generatoren.
- Kevin, har du fyrstikker? - Ja, jeg har et par. Her.
Det var rett utenfor. Noen bryter seg inn i en av bilene.
Jeg går ut. Jeg takler ikke dette. Jeg må se hva som foregår.
- Vi bør gå sammen. - Greit, da går vi alle sammen.
- Har noen en lommelykt? - Ja, jeg har en.
- Er dere klare? - Hold dere i nærheten.
- Hvor kom det fra? - Jeg vet ikke.
Det er den, er det ikke?
Herregud, se!
- Er det noe inni? - Jeg ser ingenting.
Herregud... Skal vi sjekke alle bilene?
Ja, alle bør sjekke sin egen bil og se hva de finner.
- Vi går til bilene våre. - Der er din.
Er alle i nærheten? Vi bør ikke spre oss for mye.
- Er alt i orden? - Ja, jeg bare...
Jeg tok på meg ringen som du kjøpte til meg på markedet.
Husker du? Jeg vet det er tåpelig, men jeg ville ha den på meg.
- Det var en god dag. - Ja, det var det.
- Er alt i orden mellom oss? - Ja visst, kjære.
- Etter det der med Laurie? - Ja da.
Jeg vet ikke hva hun innbiller seg, men alt er i orden mellom oss.
Kom hit.
- Er Hughs bil i orden? - Hva mener du?
Har de tatt noe?
Du sjekket nettopp bilen hans. Har de tatt noe?
- Det gir ingen mening. - Er det noen som vil skremme oss?
Skremme? Nei, det... Det virker som at de leter etter noe.
- Men det er ingenting der. - Nei, nemlig.
De kan se at det ikke er noe der. Vi kan se at det ikke er noe der.
- Så hvorfor knuste de ruten? - Det gir ingen mening.
Hvor har du vært?
- Jeg hentet ringen. - Så fin.
Vent litt. La oss... La oss prøve å finne ut av-
- hvorfor vi skulle bryte oss inn i en bil, -
- Hughs bil, vel vitende om at boken ikke var der.
Vi antar at boken er motivet, men motivet kan være noe annet.
- Hørte dere det? - Det er noe utenfor.
Faen! Det er noen som kommer!
- Ja. Ser dere? - Er det Hugh?
- Er det Hugh og Amir? - Det er blått. Det er dem.
- De kommer opp til døren. - Er du sikker?
Kjære! Hvor har dere vært?
Hva skjedde? Hvorfor tok dere boken med dere? Hva gjorde dere?
Vi dro for å ringe.
Da vi tittet inn døren, så vi... Dette, i grunn.
Jeg skvatt og slo hodet, og vi gikk tilbake til huset.
Dette har vi allerede hørt. Hvorfor forteller du det igjen?
Dere kom tilbake med esken.
Dere kom tilbake, og du fikk et plaster.
- Ikke det samme plasteret. - Hva mener du?
- Jeg ga deg et tøyplaster. - Har Hugh og Amir vært her?
Dere dro med boken og bildene, og vi visste ikke hvor dere ble av.
- I et hus hvor de har røde lysstaver. - Dere har også røde lysstaver.
Vi har...? Vi tok dem fra det andre huset.
Se! Den esken med røde lysstaver er uåpnet.
Hvis de begynte her, hører de hjemme her. De er i rett hus.
- Velkommen tilbake. - Jeg beklager.
Hvordan hadde den andre Mike det? Hva drev han med?
Den andre Mike er bekymret for deg.
- Var det dere som la igjen lappen? - Nei, jeg kom meg aldri ut med den.
- Vi endte opp med to lapper. - Det gjorde vi også.
Vi har to lapper. En ble skrevet her, og én ble etterlatt på døren.
Hvis du og den andre Hugh ikke la dem igjen, hvem var det som gjorde det?
"Kvantedekoherensen medfører at de to utfallene ikke kan interagere."
- Det finnes minst fire lapper. - Hvor mange Hugher og Amirer er det?
Før vi gjør noe annet, må vi markere vårt eget hus.
- Vi kan bare bli innendørs. - Nei, hun har rett.
Det er urealistisk. Vi er nødt til å markere huset.
Alle husene er like. Det kan finnes uendelig mange markerte hus.
- Vi må gjøre noe helt tilfeldig. - Har vi terninger?
- Vi har Yatzy. - Ja, Yatzy.
Hvis hver av oss triller en terning... Seks ganger seks...
Det blir helt tilfeldig.
Hva gjør vi så? Vi må ha noe som er synlig.
Skal vi skrive det ned og legge det i en konvolutt?
- Vi må likevel markere det. - Ja, vi legger det i en eske.
- Det var det de gjorde. - Så de ligger foran oss.
- De laget et merke, men vi tok det. - De tenker helt likt som oss.
- Har dere en eske? - Ja, jeg skal finne en.
- Vi trenger fotografier. - Dette er helt sprøtt.
Det er mange bilder. Bruk det. Det er latterlig.
- Jeg er Grizzly Adams' advokat. - Jeg hadde aldri ansatt ham.
Er dette en grei eske?
Jeg ante ikke at vi hadde den. Den lå under en haug med skrot.
- Så det er deres eske? - Den var her hele tiden.
Jeg vil nødig klippe opp bildene, men vi er sammen på alle.
Jeg har faktisk et bilde av Kevin, merkelig nok.
Jeg har...
Jeg har skrevet kontonummeret mitt på baksiden av dette gamle bildet.
- Her. - Hva?
- Vet dere hva? Jeg klipper opp dette. - Du kan bruke dette. Det går bra.
Sånn.
Vi har alle unntatt meg. Bra dere har så mange bilder av deres venn Amir.
Vi kan ta et bilde av deg.
Smil, din tufs.
Få se. Det er ikke nøyaktig det samme bildet som i den andre esken.
Det tok bilde av meg i det andre huset, men ikke det samme.
Vi skal skape et øyeblikk som får virkelighetene til å skille seg.
Vent. Vi er det blå huset, så vi bør bruke en blå penn.
- Det vil tredoble oddsen. - Har alle en terning?
- Vi kan dele. - Beth?
Seks.
- Hugh? - Tre.
- Mike? - Fire.
- Seks. - To.
Dere vet når man logger seg inn i nettbanken-
- og må velge et bilde sammen med passordet?
Det kalles multifaktorautentisering. Vi bruker dem for alle nettsider.
- Det er et ikon. Et tilfeldig... - Et tilfeldig objekt.
Kanskje hver eske har et tilfeldig objekt som gjør samme nytten.
- Skal vi legge noe oppi? - Et lys eller en bok...
- Eller en bordtennisracket. - Nemlig.
Nemlig.
- Hva med denne? Det er vel tilfeldig? - Er det noe som er tilfeldig i kveld?
Hvis man ser den når man kommer tilbake hit, er det en god start.
Greit. Da er esken klar.
Hvis vi holder sammen og er årvåkne, kan vi klare dette.
- Takk, trener. - Ja!
Jeg trenger en drink.
Jeg lurer på hvor forskjellige tallene er i forhold til den første.
- Jeg kan sjekke. - Hvor er kalkulatoren min?
Hvis vi er åtte personer...
Det blir seks ganger seks...
Tre farger på lysstavene... Ganger tre...
Det blir 5038848 mulige utfall.
- Går det bra med deg? - Ja.
- Er alt i orden med tallene? - Ja.
Husker du hvilket tall som sto skrevet på baksiden av bildet ditt?
- Fem. - Ja?
Jeg fant et bra sted for esken.
- Husker du tallet ditt, Kevin? - Seks.
- Beth? - Tre.
- Hugh, husker du? - Jeg var en treer.
- Hva skjer på kjøkkenet? - Fruktkake.
Jentene begynner på desserten før det andre huset spiser den.
Mike, jeg må vise deg noe.
Dette er tallene jeg husker fra esken som ble hentet fra det andre huset.
Men dette er tallene jeg fant her, i denne notisblokken.
Jeg spurte alle om de husket numrene sine.
Beth og Lee er fra dette huset. De har aldri forlatt det.
Men resten av oss er ikke herfra.
Vi er besøkende. Så denne versjonen av Lee ikke er din kone.
Henger du med?
Det er ikke alt.
Hugh og Amir kommer fra et tredje hus.
Han viste meg telefonen sin. Den har ikke sprukket.
Husker du det mørke området vi gikk gjennom?
Jeg tror at å gå gjennom det er som å havne i et ruletthjul.
Man havner et tilfeldig sted.
Hvis man går gjennom det, ender man ikke opp i det huset man forlot.
Vi må komme oss tilbake til vårt hus før kometen har passert.
Etter at den har passert, kan vi bli sittende fast her.
Jeg vil ikke bli sittende fast her.
Hvis teorien din stemmer, og den mørke sonen er et ruletthjul, -
- kan vi ikke vite om vi kommer oss tilbake til vårt opprinnelige hus.
Jeg tror vi bør bli her. Jeg tror vi sitter fast her.
Jeg la den ved porten. Hvis vi bare blir her, bør vi klare oss.
- Ikke åpne den! - Hva er det?
- "Mike".
- Å, faen ta! - "Mike, min venn."
"Beth + bok = klubb på Trinidad. Ikke la det skje, kompis."
Hva er dette?
Mike ville legge igjen lappen for å forhindre de andre fra å få boken.
- Det var en dum idé. - Vår Mike lot være. Hva er det?
- Det er ingenting. - Vet du hva det er?
- Det er ingenting. - Så hvorfor kan du ikke si det?
Beth?
- Mike, hva er det? - Faen... Det er...
Ingenting.
Så hvorfor blør kona mi neseblod?
- Herregud... - Beth, hva er dette?
- Hva er greien? - Tolv år siden. Mike og Beth.
Han ville utpresse seg selv så de ikke skulle få tak i boken.
- Dette er virkelig ille. - Har du aldri fortalt det til Hugh?
La oss bare komme oss gjennom natten.
- Han sa han hadde fortalt det! - Hvorfor sa ikke du noe?
Hvem andre visste om det? Hvem andre visste om det?!
- Lee, visste du om det? - Ja.
- Kevin? - Han sa han hadde sagt det til deg.
- Visste alle unntatt meg om det? - Vi trodde at du visste det!
Hugh, hør her! Det er ikke som det virker!
- Vi hører ikke engang hjemme her. - Du er faen meg ikke til å tro!
Vi er besøkende her. Det er ikke vårt hus. Det er Lee og Beths hus.
- Dette er alt du har å si? - Er mobilen din i stykker?
- Hva faen har det med saken å gjøre? - Er mobilen din i stykker?
- Ta det rolig. - Vis oss.
Nei, mobilen er ikke i stykker. Hva så? Du lå med kona mi!
- Mobilen din har alltid vært ødelagt. - Nei, Ems mobil er ødelagt.
I den første esken lå det en tilfeldig gjenstand.
- Hva slags gjenstand var det? - Hva har det med saken å gjøre?
- Svar ham. - En stiftemaskin.
- Nei, vi hadde en ovnshanske. - Vår var en bordtennisracket.
- Hva? - Min var en serviett.
Det er ikke min Lee, det er ikke din Beth og jeg er ikke din Mike!
Det er ikke meg du er sint på. Vi er i en annen virkelighet.
Ja, for i min virkelighet har ikke bestevennen min ligget med kona mi!
Skjønner du ikke hva jeg sier? Alt dette begynte i kveld.
Det er mange millioner virkeligheter, og jeg har ligget med kona di i alle.
Din jævla drittsekk!
- Slutt! - Hugh!
Går det bra med deg? Jeg skal hente is.
Går det bra med deg?
Sett deg ned.
Går det bra, kjære? Vil du ha litt is?
Greit, jeg skal legge noe på det.
Jeg har gjort noen valg som jeg må leve med.
Jeg sitter fast her.
Jeg er som den døde katten.
I hele natt har vi lurt på om det finnes mørke versjoner av oss.
Hva om vier de mørke versjonene?
- Det er noen i huset! - Kom deg ut herfra!
- Nei, nei, nei! - Hva skjer?
- Går det bra? Kjære? - Hvem faen var det?
- Vet noen hva vi kan gjøre? - Mike!
- Puster han? - Herregud!
- Ro deg ned, Laurie! - Laurie, herregud!
Kan noen hjelpe Mike? Kevin, få henne til å holde kjeft.
Det går bra, Laurie. Bare pust. Det går bra.
Em! Em!
- Em, hvor skal du? - Det kommer til å gå bra. Bare pust.
Pust ut. Det går bra.
Ro deg ned. Hent en klut, et håndkle, hva som helst.
Få det vekk! Jeg tåler ikke blod!
Hvem er du?!
Du sa jo at hun var gal! Du sa at hun var gal!
Hva skal du gjøre mens han er på jobb?
- Jeg vet ikke. Utforske området. - Drive med veldedighet.
Jeg kan samle inn penger til San Franciscoballetten.
Det blir sikkert fabelaktig. Kusinen min var der i et år.
- Har du vært i Vietnam? - Nei, men i Kambodja.
- Det virker deprimerende. - Nei, det var flott.
- Hva var det? - Det hørtes ut som en bilrute.
- Skal vi ta med oss lysstavene? - Vi skal ikke på rave.
Jeg ser ingen. Går det bra?
- Hvilken bil er det? - Nei, faen ta! Seriøst?
- Å, kjære. - Den er splitter ny.
Selve bilen er uskadd.
Har de tatt noe? De tok ikke stereoanlegget.
Vi bør sjekke de andre bilene og finne ut av hva som foregår.
- Hvor er bilen vår? - L oppkjørselen.
- Em, går det bra? - Ja, jeg er her.
Hei! Hva driver du med? Folkens, hun er her!
- Vi lette etter deg. - Jeg var bare ute ved bilen.
- Er alt i orden, kjære? - Ja, jeg bare... Ja da.
- Du forsvant. - Ja.
Jeg hentet ringen.
Hva drev du med der ute? Em?
Utsikten er utrolig vakker, men kometen og alt sammen.
- Kom du inn den døren? - Ja.
- Hva er galt med den døren? - Det er døren til intet.
- La oss ta en titt. - Nå får vi høre mer om feng shui.
- Det er iskaldt der ute. - Kom, la oss ta en titt.
- Hvorfor bruker vi aldri terrassen? - Vi får aldri noen kometer.
Herregud!
Hva driver den med? Den bryter opp.
Em, skal Katherine Merriss leve livet ditt mens du er borte i en måned?
- Det liker jeg. - Å, kom igjen!
Jeg skulle ønske vi kunne grille marshmallows på meteoren.
- Ja'? - Em? Er alt i orden?
Ja, men toalettet ble tett.
- Du må bruke det i det store badet. - Greit, jeg kommer straks.
- Herregud! - Em!
Hei. Du er våken. Det blir frokost om fem minutter.
- Føler du deg bedre? - Ja.
Jeg skal bare kle på meg, så kommer jeg.
God morgen.
Er alt i orden, kjære?
Du besvimte i går kveld.
Du mumlet. Jeg la deg på sofaen.
Vi fant denne på badet.
Så rart. Det er du som ringer.
Hallo?
Retailrippet av Team NTS