Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
POOKOO
Stop lige en halv. Jeg hedder Ollie.
Det her er ikke den værste dag i mit liv.
Niksen.
Det skete for længe siden, da jeg var barn.
Så længe jeg kan huske, har min nysgerrighed altid drevet mig.
Hej, far.
Tørstig?
Ollie, man må aldrig stole på andre skabninger.
Min lille Ollie-skat!
Jeg har lavet en ny høsthat.
- Han var væk fra øen. - Var du?
Men jeg så vilde ting. Det var utroligt!
Der var blade med øjne.
Og en kæmpe fisk med regnbueskæl smilede til mig.
En stor fisk? Det er lige meget! Du skal blive på øen.
- Hvorfor? - Fordi det er farligt.
- Vi passer på dig. - Jeg gik jo bare på opdagelse.
Pookooerne skal ikke være nysgerrige. Hvad er vores motto?
"I skjul i dag, i live i morgen."
Præcis.
Det er derfor, vi har vores Pookoo-næse, så vi kan lugte trusler og holde os væk.
Vi lugter alt, men alt er ikke farligt.
Nu fortæller jeg ham Historien.
- Caloo, nej! - Historien?
Altså selveste Historien? Den vil jeg høre.
Han skal ikke høre om ulven. Han får mareridt.
- Lodds forældre fortalte den. - Vi skal ikke gøre som dem.
Hold nu op!
- Hvad pokker? - Han skal høre den!
Mormor?
Mens vinden peb ildevarslende gennem slugterne,
kom den mørke på en sort og skyfri nat.
Den store ødelægger, der antændte helvedesild
og nedbrændte Dalen.
Det her bliver så fedt!
Er du sød at skrue lidt ned?
Nej!
Det hele begyndte for længe siden, da Dalen var helt anderledes.
Pookooerne har ikke altid boet på en ø, som vi gør nu.
De levede blandt de andre dyr.
I evig frygt for den frygtelige ulv, der plagede Dalen.
Men så blev alt forandret.
Ind i Dalen vandrede enorme væsner, dzoerne.
De storslåede vandrende frugthaver.
I deres enorme visdom og godhed tilbød dzoerne de andre væsner en gave.
På deres grene voksede en magisk lysende kapsel,
som på fantastisk vis kunne forvandle et væsen til et andet.
Frøkapslerne gav dem evnen til at forstå hinanden,
og det forenede dem alle.
Men ulven var bitter over at have mistet kontrollen over Dalen.
Han hadede de nye tider,
så han stjal dzoernes gave for at blive til et uhyre.
For at blive Ildulven!
For at ødelægge frøkapslerne, angreb han dzoerne!
Han dræbte de første fire!
Og jog resten på flugt.
Han startede et stenskred.
Som skabte en dæmning.
Han forviste de resterende dzoer fra Dalen for evigt.
Uden dzoerne slyngede han Dalens væsner
tilbage til et liv i frygt og mistillid.
Og Ildulven hersker stadig i Dalen
den dag i dag.
Ret fedt, ikke?
Hvad mener du med det?
Hvor er blodet? Hvor er uhyggen?
Hvad hvis Ildulven flår pindsvinene i stykker og æder deres indvolde?
Det ville være så fedt!
Det har han fra dig.
Vi elsker dig. Du skal kunne føle dig tryg.
- Ja ja. - Se dig omkring.
Det her sted, de her pookooer, er det eneste, du ikke behøver frygte.
Derfor holder vi en fest som tak for pipærte-høsten.
Vi er meget heldige at have alt dette.
Klar, parat, send pipærten videre!
En javan?
Vi må ikke være nysgerrige.
Ollie!
Jeg kan lugte, at du er her.
Hvor er du?
Bare rolig. Det er ikke farligt.
Den er klog. Se. Jeg lærte den et trick.
Jeg lærte den at spise.
Ollie.
Hvad har du dog gjort?
Ja, det var den. Den værste dag i mit liv.
Man siger, at nysgerrighed straffer sig.
Jeg ved i hvert fald, at min nysgerrighed ødelagde det for pookooerne.
Javanerne spiser alt.
Der kommer flere hvert år. De tager simpelthen alt.
Men hvad med nødrationerne?
De er væk. Lageret er næsten tomt.
Hvordan klarer vi os gennem vinteren?
Vi må finde flere pipærter, ellers...
Ellers hvad?
Ellers sulter vi.
Far.
Jeg var oppe på overfladen i camouflage.
Og jeg...
Jeg fandt den her.
Hvorfor gav jeg den javan mad?
Hvad er der i vejen med mig?
Virker det?
Far, det virker!
Hør her, folkens!
Jeg har fundet løsningen!
Ja!
Okay.
Hvem har vi her?
En helt.
Kom bare an.
Din dumme fjerbunke. Kom an!
Hvad venter du på? Kom så!
Kom an!
Lysende frøkapsel?
Fra... Historien?
Så det passer.
Nej! Niksen.
Vi gør det ikke. Niks! Ingen magiske lysende kapsler.
Det er din skyld, din dumme javan!
Ollie!
Kom nu.
Ollie! Hallo?
Ollie!
Mit hoved.
Ollie!
Er det dig?
- Ja. Jeg er hernede! - Han er her! Jeg har fundet ham.
Han er i hullet! I et meget mørkt hul.
- Hvad laver du der? - Sidder du fast? Har du ondt?
Ankel, ben, arm, ribben, ryg?
- Vel ikke hovedet! - Nej, ikke hovedet.
- Jeg har det bare lidt underligt. - Så kom ud.
Jeg kommer nu.
Javaner!
Hvad? Hvor?
Vent. Er jeg en...
Nej. Jeg er en...
Javan!
Nej, mor! Hjælp mig!
Mor, det er mig!
Ollie?
Hjælp mig.
Jeg er bange, mor.
Ollies stemme... Fra den fugl?
Det må betyde, at...
Fuglen åd Ollie!
Javanen åd Ollie!
Nej! Ollie!
- Calli! - Javanen åd Ollie!
Pookoo-øen?
Javan!
Halløj!
Gå væk! Væk fra mig!
Vent!
Øh, Bellis?
- Ja, Iris? - Virker han lidt sær?
Lidt? Se, hvad du har gjort, Bellis.
Væk!
Viola, ikke så dramatisk. Han har det fint.
Hej, manse. Hvordan går det?
Hold dig væk. Du der!
- Sikke en tak. Jeg reddede dig. - Vi reddede dig.
Hvis du med "vi" mener mig, som sædvanlig uden hjælp fra jer,
så reddede vi dig.
Bliv stående! Dig, dig og dig!
- Jeg bruger den her! - Læg nu pinden.
Du ødelagde hans hjerne.
Jeg ødelagde ikke hans hjerne.
- Jeg hedder Bellis. Det er mine søstre. - Vi kan præsentere os selv. Jeg er Viola.
Viola. Og Iris.
Du har brug for lidt lægehjælp, så jeg tager dig med til Javan-klippen.
Hvad? Javan-klippen?
Ja, hjemme. Der.
Nej tak. Det er ikke mit hjem!
Okay, ro på. Javan-klippen har alt, du har brug for.
- Bare stol på mig. - Stol på dig?
Jeg må le.
Måske har faldet skadet hans hørelse.
Kan du forstå mig?
Jeg forstår helt fint, hvad du og din luskede, tyvagtige...
Jeg... Vent...
Jeg kan forstå dig.
Hvordan kan jeg forstå dig?
Fordi jeg er fanget. Fanget i en javans krop!
Få de fjer væk! Væk!
Få de fjer væk fra mig!
- Han er fra forstanden. Hvad har vi gjort? - Vi? Hvad har hun gjort?
Du hjælper ikke!
Jeg sidder fast! Hjælp mig!
Hjælpe dig? Hjælp mig! Jeg triller møg her!
Kom så af banen.
- Kan du også tale? - Nemlig, kloge, og jeg taler til dig.
Smut så væk herfra.
Gider du lette måsen? Hvornår får jeg mit møg?
Er du på nakken af mig? Først det her fjols og nu dig!
Du behøver ikke råbe. Hvordan skulle jeg vide det? Det ligner jord.
Bellis, han taler med insekter nu.
Han taler om møg. Du må fortælle ham, hvad du gjorde.
- At jeg reddede hans liv? - Hun mener nok den anden ting.
De andre ting! Flertal!
Hvad taler I om?
Fint. Da jeg reddede dig, overvurderede jeg måske dine svømmeevner.
- Slæbte du mit hoved under vandet? - Og?
Og så kom jeg måske til at strejfe en lille sten.
Hvad gjorde du?
Der var også...
Stop så!
Du var glat. Og tung. Og jeg manglede hjælp!
Det er dig! Den helte-javan, som væltede mig ned i brønden.
Ja! Jeg er en helt. Jeg reddede dig fra den vrede lille rotte.
Den vrede lille rotte er mig!
Og jeg er en pookoo!
Pookoo? Hvad er en pookoo?
Han finder på ord. Du ødelagde hans hjerne.
- Nej, jeg gjorde ej! - Jo.
Du har måske en hjernerystelse. Så du må hjem.
Hvad mener du med "hjem"?
- Javan-klippen. - Det er ikke mit hjem!
Hvad er det?
- Ingen spørgsmål. - Hun kan ikke lide dem.
Der er intet mistænkeligt, så gør, som jeg siger, og flyv!
Jeg kan ikke flyve. Væk!
- Bellis... - Plan B. Den må ikke kunne lugte ham.
Iris, hold ham. Viola, smør møg på ham.
- Hvad? - Jeg rører ikke det der.
Kunne I ikke føje mig bare én gang?
Du vil altid bestemme!
Stop!
Nej! Ikke sådan. Sådan her.
Se, hvordan fjerene snasker sammen. Møget skal helt ned i porerne.
Hvor sødt. En lille møgbaby.
I skal til Javan-klippen. Iris, du bestemmer imens.
- Ja! - Jeg er ældre end hende!
- Der er lige meget. - Hvorfor?
Fordi jeg er den ældste. Gør det, jeg sagde til Lily!
- Du er en tyran. - Held og lykke, møgbaby!
Kom nu! Fart på!
Bliv her. Bare stol på mig.
Stole på dig?
Ildulv?
Havde far ret?
Dumme frøkapsler og dumme fugle.
Dumme forvandlinger.
Hej!
- Hvad laver du? - Der er en ildulv!
Ildulv? Hvor?
Hvad er en ildulv?
Den er væk. Tror jeg.
Jeg kender dig. Mødtes vi ikke for længe siden?
- Ja. - Jeg vidste det!
Lige før er længe siden, ikke?
- Nej. - Så nej.
Men jeg er den eneste bukkel i søen, så ja!
Hvem er du?
Ja, apropos det...
Jeg er faktisk i den forkerte krop.
Den forkerte krop. Sjovt. Hvordan skete det?
Jeg faldt i en brønd med en lysende kapsel, som kommer fra dzoerne.
Omvandrende frugthaver fra gamle dage.
Det giver jo ingen mening.
- Var det en pæn, lysende frøkapsel? - Ja.
Dem har jeg set.
- Ved du, hvor der er flere? - Ja, det gør jeg.
Man går gennem den skov. Find det store, runde, døde træ.
Lysende kapsel. Stort, rundt, dødt træ.
- Tak! Hvad hedder du? - Bukkel. Og dig?
Ollie. Tak, Bukkel!
Stort, rundt dødt træ. Lysende kapsel.
- Stort, dødt træ. Lysende kapsel. - Hej.
Har du glemt dengang, hvor jeg sagde "bliv her"?
Jeg vil være en pookoo. Stort, dødt træ. Lysende kapsel.
- Smilende fisk sagde det. - Smilende fisk. Magisk kapsel.
- En fisk sagde det. - Det bliver værre.
Stop!
Du kommer til skade igen. Hvad har du brug for?
Jeg skal bruge den kapsel.
Den kapsel skal gøre det om igen. Gøre mig til en pookoo.
Så når du har kapslen, kommer du til Javan-klippen?
- Fint nok. - Okay.
Her er din dyrebare kapsel.
- Rør den ikke! - Så kan du blive en pookoo igen.
Fabeldyret, så vi kan tage til Javan-klippen.
Nej!
Du lovede det.
Hvad er det for en lugt?
Nej!
Hvor er mine smukke fjer? Og mine vinger?
Hvad er det for nogle ulækre små kløer?
- Hvad har du gjort? - Lige et øjeblik. Hvad jeg har gjort?
- Du tog min kapsel og blev en pookoo. - Kapsel? Pookoo?
- Så din hjerne er ikke ødelagt? - Nej!
Jeg vidste det! Tag den, Viola.
Hvorfor rørte du kapslen?
- Hvorfor advarede du mig ikke? - Det gjorde jeg!
Lige før du rørte den.
Du forklarede det dårligt, ellers ville jeg have forstået det.
Jeg gider ikke mere.
Jeg spilder ikke et sekund mere på dig, for du har ødelagt mit liv!
Hvad er dit problem?
Din... skøre romkugle!
Hvorfor er du så vred? Intet af det her er min skyld.
Alt er din skyld!
- Hvad da? - Jeg røg i brønden.
Du var den vrede lille rotte, der blindede javanen.
Jeg er ikke en rotte. Jeg er en pookoo!
Pookoo lyder så fjollet. I skulle have tænkt jer om.
- Nej, det er ej! - Ved I, at jeres navn er "puha"?
Jeg hadede dig før, men nu...
- Elsker du mig? - Nej.
Hold nu op. Jeg er pragtfuld!
Farvel.
- Hvor skal du hen? - Ingen steder.
- Jeg tror dig ikke. - Jeg er ligeglad.
Du kan finde en kapsel.
- Nej. - Du lyver.
- Nej. - Så følges jeg med dig.
- Stop. - Beklager. Fra nu af er vi følgesvende.
Så hellere dø.
Bukkel! Fedt.
- Hej, Ollie. Fandt du kapslen? - Nej, den blev stjålet.
Jeg stjal den ikke!
Hvem er din ven, Ollie?
Ingen. Sig, hvor der er en anden kapsel.
- Jeg bryder mig ikke om at... - Hej, Ingen.
Bukkelen... kan tale?
- Hvor? - Dumt spørgsmål. Ja, de kan tale.
Du har jo talt med ham.
Jeg tænkte ikke nærmere over det.
- Fordi du ikke er klog. - Jeg er kvik.
Hej, bukkel!
- Hvorfor taler du sådan? - Så han forstår.
Han forstår dig. Det gør vi alle sammen.
Kan du fortælle mig,
hvor der er en anden kapsel?
Nej, hun er en javan. De er løgnere og tyve.
Og pookooer er små og jaloux.
Når jeg får den kapsel, jager jer væk fra min ø.
Der er kapsler nok til jer begge. Jeg har set dem.
Jeg har været alene hele mit liv.
Lige siden det store stenskred oversvømmede Dalen.
Så jeg har haft tid til at svømme rundt og se på ting.
Jeg har set så meget.
Træer, muslinger, sten, uhyggelige sten, ikke-uhyggelige sten...
Fint nok. Uhyggelige sten. Hvad med kapslerne?
Jeg har kun set lysende kapsler på en gammel dzo.
- Dzo. - De omvandrende frugthaver?
Nå ja. Javanerne levede på deres grene.
- Men de forsvandt. - Ja, alle undtagen fire døde.
Det er uhyggeligt at sige "død", men de er ikke i live.
- Ikke i live, døde. - Lad os tale om kapslerne.
Hvor er den nærmeste døde dzo?
Henne ved Det Store Vandfald. Ja, det er stort.
Dzoen, vandfaldet. De er begge store.
Hvor er Det Store Vandfald?
På den anden side af Dalen. Forbi de klipper.
Der var noget, jeg ville sige, men jeg ved ikke, hvad I synes om, at...
Ollie?
Ingen?
Er her nogen?
Nu sker det.
Hvorfor gør du det sådan?
- Se de poter. De er umulige at klatre med. - Det er vinger. Så vi flyver.
- Jeg flyver ikke. - Selv baby-javaner kan flyve.
Skulle jeg bare løfte mine vinger og...
Dumme vinger. Man kan ikke grave. Ikke gribe fat.
Man kan ikke klatre.
- De er ubrugelige. - Stop nu.
Du er et majestætisk væsen.
Jeg er derimod lille og behåret, og alle i Dalen vil æde mig.
Tro på det. Du smager sikkert forfærdeligt.
- Hent møget! - Umuligt!
Smør mig ind i det. Gør mig til en møgbaby!
Far? Hvor er du?
Vent, er det en lille ildulv?
Hvor blev du af?
- Kan ulve tale? - Alle kan tale, når man rører en kapsel.
- Han er faret vild. Han skal have hjælp. - Det er rigtigt.
Og så tilkalder den sine venner og ødelægger dit liv for evigt.
Okay, det var meget specifikt.
- Hvad lugter her af? - Ti dog stille.
Nej. Der er noget, der lugter.
Dens far er derude et sted.
Han er lige her.
Der var du. Hvad laver I?
- Leder efter vores bytte. - Mener du dem, der slipper væk?
Flyv! Brug din javan-krop!
- Flyv, Ollie! - Tys! Jeg prøver at løbe!
Pas på!
Det var nærmest flyvning.
- Ind i hulen! - Hvad tror du, jeg laver?
Hvorfor følger de ikke med herind?
Måske fordi her stinker.
- Hvad lugter her af? - Det ved jeg ikke.
- Beskriv det. - Som et mareridt, men en lugt.
- Jeg kan smage det. - Hvor?
Overalt.
Vi er i en rodslangehule.
Nej, glem det. Ikke mig.
Vi to kan ikke lide hinanden...
De må ikke høre os.
Rodslanger hører dårligt. De mærker vibrationer.
Okay.
Her er planen. Vi må gå hen over rødderne.
Jeg sagde lige, at de føler vibrationer,
og rødder og slanger ser ens ud. Så nej.
Det går ikke. Jeg finder en anden plan.
Lad være med at kommandere, og lyt til mig.
Du skal bruge din pookoo-næse. Pookooer kan se lugte.
Kan pookooer se lugte?
- Begynd med at lukke øjnene. - Lukke øjnene i en slangehule?
Ingen lugt betyder noget undtagen en stank lige foran dig.
Hold da op! Du kan se lugte!
Det er som at have øjne i næsen!
- Kan vi holde fokus? - Nå ja.
- Rod. - Det gælder livet.
Er du helt sikker?
Ja, helt sikker.
Det er en rod. Bare stol på mig.
Jeg har styr på det.
Jeg kan se, det er en...
- Rodslange. - Rod eller slange?
Jeg siger rod-slange.
Trykket er på "slange." Ellers er trykket på "rod".
Bare sig "rod" eller "slange". "Rod" eller "slange."
Okay, slange.
Godt. Bliv ved med at snuse.
Okay, rod. Kom.
Rod. Godt.
Slange, uden tvivl.
Prøv den store til højre.
Rod.
Rod. Gå til venstre.
Nej, slange!
Denne vej. Stop.
Et stort skridt til højre. Sådan. Rod.
Slange. Til højre.
Venstre. Slange. Den vej.
Rod. Godt. Fortsæt lige ud.
Næsten fremme.
Vi klarer det! Mest mig.
Snack.
Smagfuld.
Sulten.
Det er ikke godt.
Løb.
Smagfuld!
- Spærret inde. - Spring på dem.
Vi kan klare dem. Jeg går efter øjnene, du slås bare.
Er du tosset? Du er nødt til at flyve.
Jeg flyver altså ikke!
Vi dør!
Fokus på opdrift, modstand og tryk!
- Mærk luften i fjerene! - Hvilke fjer? De her?
Ikke dine primære! Dine aksialer!
- Aksi-hvad? - Bask eller splat!
- Splat? - Nej, bask!
- Sådan flyver man. Stol på mig! - Jeg er bange!
Så stol på dig selv!
Bask, Ollie!
Ollie, du flyver.
Gør jeg?
- Det gør jeg! - Pas på!
Forsigtig.
Sådan.
Ja! Du er et naturtalent.
Det er fedt. Det føles fantastisk!
Vi skal ikke overflyve dem.
En overflyvning? Så gerne.
Forsigtig.
Hvad er det?
Det er en opvind. Brug den!
Okay, Ollie. Nu kan vi lande.
Sagde du lige "lande"?
Ollie...
Ollie!
- Hvorfor nævnte du ikke flyvning før? - Det gjorde jeg. Flere gange.
Du forklarede det ikke godt nok, for ellers havde jeg forstået det.
Tak. Fordi du...
Fordi du pressede mig.
Ingen årsag.
Jeg er aldrig blevet takket for at presse på.
Det Store Vandfald må være her.
- Lad os lede. - Det bliver snart mørkt, og det er tåget.
Vi gør det i morgen.
Jeg kender den lyd. Nogen er sulten.
Jeg klarer mig.
Helt sikkert. Javaner skal spise hele dagen.
Så jeg vil tro, at du snart bukker under.
Penselrod. De dæmper sulten.
Du vænner dig til dem om nogle år.
Jeg kan ikke... Vil I virkelig spise dem her?
Javanerne skylder dem deres liv.
Da dzoerne forsvandt, forsvandt føden. Penselroden dæmpede kun sulten kortvarigt.
Javanerne sultede.
Det vidste jeg ikke.
Vi mistede mange.
Venner, fætre,
tanter, onkler.
Min mor og far.
Jeg var den ældste, så...
Jeg skulle finde mad til mine søstre, så de ikke sultede.
Det værdsætter de selvfølgelig ikke.
De ser mig som en diktatorisk storesøster.
Men hvis jeg ikke passer på dem, hvem gør så?
Det lyder som en tung byrde.
Ja.
Gudskelov fandt jeg pipærterne. De reddede os.
Hvad gjorde du?
Jeg fandt vores nye føde. For år tilbage.
Det var faktisk første gang, jeg mødte en pookoo.
Jeg kendte dem ikke, men en lille fyr viste mig, hvordan man åbner bælgene.
Du virker udmattet. Det er vist tid til at sige godnat.
Godnat, Ollie.
Javaner sover med hovedet nedad.
Det er fis!
Ollie?
Ollie!
Det Store Vandfald!
Se! Der er dzoen!
Far, jeg er sulten.
- Du minder mig om det hele tiden. - Fordi jeg er sulten!
Ulve! Det er en ulvehule.
Hej, venner! Gudskelov. Jeg fik ikke sagt det før, men...
Ja, ulvehulen. Det var faktisk ret vigtigt.
- Der er ingen vej ind. - Jeg får jer ind. Jeg distraherer dem.
Vent. Ville du gøre det for os?
I er mine eneste venner.
Og når I skifter tilbage, har jeg ingen venner mere, så...
Jeg håbede, I måske kunne...
Give dig en kapsel! Du kan blive en javan.
Eller en pookoo. De har den ondeste næse.
En pookoo...
Det lyder fedt!
Du får en kapsel, Bukkel. Det lover jeg.
Tak. I er nødt til at skynde jer.
Men hvordan distraherer du ulvene?
Jeg er deres frokost.
Det er godt nok en stor fisk.
Helle for hovedet.
Far, du lader den slippe væk!
Frøkapslerne!
Men der er kun en.
Der må være flere. Bukkel sagde, der var mange.
- Vi må videre. Jeg tager den. - Vent nu lidt. Hvorfor?
Jeg bliver javan igen, og så finder vi en anden.
Stoler du ikke på mig?
Av.
- Min art er afhængig af mig. - Og det er min ikke?
Hold nu op. Det er slet ikke det samme.
Det er mit job at få javanerne fedet op til vinteren.
- Fedet op? - Og vores pipærter er snart væk.
Jeres pipærter? Mener du dem, du tog fra mig?
Hvad? Jeg har aldrig taget noget fra dig.
Du kan virkelig ikke huske det, vel?
Huske hvad? Hvad taler du om?
Den lille pookoo, der lærte dig at åbne pipærter?
Det var mig.
I spiste alt, tvang os under jorden, og nu spiser vi jeres rester.
Min far sagde, man ikke kan stole på fremmede, men jeg lytter aldrig!
Og det er min skyld, fordi jeg var så godtroende og dum!
Vi overlever ikke vinteren. Fatter du det? Vi dør af sult.
Jeg...
Det hele er min skyld.
Ved du hvad?
Min egen far...
Han vil ikke engang se mig i øjnene.
Og det er, fordi... jeg stolede på dig.
Bukkel!
- Bukkel, hjælp! - Hjælp!
- Bukkel! - Bukkel!
Hjælp!
Ollie?
Og Ingen?
Er I bukkeler? Hvad skete der?
Der var kun en kapsel, og vi sagde "Bukkel," lige før vi rørte den.
Jeg sagde også "pookoo", før jeg rørte den anden kapsel.
Det er sådan, de virker. Man bliver det, man siger.
Fedt nok. Så går vi tilbage i tiden og gør det hele om.
Bellis, vi er fisk.
Takket være dig får jeg ikke reddet min landsby.
- Ollie... - Hør her.
Du er en javan. Jeg er en pookoo.
Vi hører ikke sammen.
Det er tid til farvel.
Så...
Farvel, Ollie! Du bliver savnet! Hav et godt liv som bukkel!
Så hører Bellis om de andre kapsler. Der er masser af dem!
Vi ses, Ollie!
Jeg vil altid huske dig!
Jeg vil ikke snage, men I virker lidt sure på hinanden.
Sådan er det bare.
Frøkapslerne er på toppen af De Skræmmende Stens Vandfald.
Jeg tør ikke sige det højt. Det værste sted i Dalen.
Vi skal samarbejde for at nå derop, så I må blive gode venner igen, okay?
Okay.
Nu skal I høre en hemmelighed.
I tænker sikkert: "Bukkel har bare alt."
Hjerne, udseende, charme, hjerne.
Men sandheden er, at Bukkel ikke har alt.
Jeg har brugt hele mit liv i denne sø og vidst, at der manglede noget.
Nu ved jeg, hvad det er.
Jeg var helt alene.
Jeg kan godt sige jer, at når man er alene så længe,
så kan det hele virke meget dystert.
Pointen er, at man kommer til at forstå,
hvorfor vi har brug for hinanden.
Ollie.
Jeg er...
Da vi var små, var du den første Pookoo, jeg havde mødt.
Mine søstre manglede mad.
Jeg var bange.
Men alligevel stolede jeg på dig.
Du var venlig. Du viste mig, hvordan man spiser pipærter.
Og så var du væk.
Jeg vidste ikke, hvor du var.
Men... jeg har aldrig glemt dig.
Og Ollie...
Jeg vidste ikke, jeg sårede dig.
Det er jeg rigtig ked af.
Se!
Vi er fremme.
De Skræmmende Stens Vandfald.
Frøkapsler! Masser af dem!
Fuld gas fremad!
Det prøvede jeg også.
Det er for kraftigt for en enkelt bukkel, men ikke for en trippel-bukkel.
Megafisk-formation!
- Megafisk? - Megafisk. Okay.
Lås finnerne sammen. Megafisk!
Svøm som én!
En klaret. To tilbage.
Sådan!
Hvad er det her?
Fisk?
- Fisk? - Fisk.
- Fisk? - Fisk?
Hvad er det?
Dem der? Det er de skræmmende sten.
Fisk!
Gendan megafisk!
Næsten fremme!
Hvad gør vi? Gode råd er velkomne.
Far!
Nu har vi chancen!
Hvad venter vi på? Kom så!
Hvalpen! Tag fat i min hale!
- Ja! - Vi klarede det.
- Hvordan gjorde du det? - Mig? Du var for vild.
Du er et naturtalent.
Hørte du det?
Dzoerne.
Det er dem.
Sammen på tre?
- En, to, tre! - En, to, tre!
- Pookoo! - Javan!
- Ja! Tak! - Jeg er tilbage!
Jeg er tilbage!
Hej, venner!
Hej, Bukkel.
Hvad vil du være?
Jeg skal lige vælge det.
En pookoo, en javan, et grankoglepindsvin eller...
Nu ved jeg det.
Måske kunne jeg bare blive...
Ildulven!
Bukkel?
Bukkel fandtes ikke.
Der var kun...
Mig.
Historien.
- Det var dig... Du ødelagde Dalen. - Du skabte dæmningen. Du drev dzoerne ud.
Ja, ja, og ja. Jeg er dygtig. Hvad kan jeg sige?
Men hvorfor? Der var så fredfyldt her, og du ødelagde det.
- Du skabte meget smerte. - Hvad med min smerte?
Jeg var den mindste i mit kuld.
Så min flok efterlod mig, og ingen af de andre væsner ville have mig.
Jeg svor, at jeg ville brænde Dalen ned,
og de overlevende skulle bøje sig for mig.
Jeg regerede her, indtil de træmonstre med en sidste kapsel
fik mig fanget i den afskyelige fiskekrop.
Kapslerne.
Jeg har ventet længe på, at nogen kom.
Et godtroende fjols som dig!
"Ollie. Vil du virkelig gøre det for mig? Du er min bedste ven."
Tænkte du dig overhovedet om?
Troede du, at den flok sølle træulve var ildulve?
Bellis!
Nej! Bellis!
"Bellis!"
Hvorfor tuder du? Du ville jo af med hende.
Skulle hun være din ven?
Ingen er venner i Dalen.
Det er tid til, at Dalen bliver styret af frygt igen.
Ollie.
Han tager fejl.
Hold
dit hjerte
åbent.
Nej, nej! Bellis!
Nej.
Jeg får dig hen til Javan-klippen.
Bellis?
Hjælp hende.
Bellis!
Hvor er Bellis?
Jeg er ked af det.
Hun er borte.
Bellis...
Nej.
Undskyld.
Du var... den bedste ven...
...jeg nogensinde har haft.
Så så.
Bare bliv ved med at rose mig.
Hvordan... Hun sagde, du var borte.
Jeg ville bare hente noget mad.
Jeg havde altså ret. Du er stadig den søde lille pookoo.
Den søde lille pookoo...
...spolerer altid det hele.
Lad mig vise dig noget.
Bøh!
Har I hørt om min brors rede? Vandskade.
Det kan mit barnebarn hjælpe med. Han er god til at reparere ting.
Og god til at smadre ting!
Bask eller splat!
Han splattede!
Alt i orden!
Jeg ved, vi stadig har gjort skade på jeres samfund.
Og det er jeg virkelig ked af.
Du skal bare vide, at du også udretter gode ting.
Deres forældre blev reddet af pipærter, som du lærte mig at spise.
De ville ikke være her uden dig.
Tak.
Det er ham! Det er Ollie!
- Han er så sød! - Stor næse!
- Hvorfor er han så blød? - Hvordan fløj han herop?
Jeg kan ikke flyve som en pookoo.
Han kan tale!
Hej, møgbaby! Kan du huske os?
- Vi dækkede dig i møg. - Det husker jeg.
Men tak. I reddede mig.
Se! Det sner!
- Det sner! - Jeg elsker sne!
Det sner!
- Det sner! - Fri fra skole!
Det er ikke sne.
Ildulven.
Ilden spreder sig hurtigt.
Himlen er ikke sikker. Alle til rederne!
Vi må hjælpe Dalen.
Vent! Stop, alle sammen!
- Vi må hjælpe. - Det er farligt. Vi må passe på vore egne.
Hør efter!
Min storesøster er kommanderende og irriterende og anmassende...
Nogle vil sige tyrannisk...
Stop lige!
Hun afbryder, og hun taler for meget. Og hendes fjerbusk er for stor.
Det er alle enige om. Men...
Hun vil gøre alt for at passe på os.
Uden hende var vi ikke her.
Hun tror ikke, jeg ved det, men det gør jeg.
Hun har ikke altid ret, men hun har helt sikkert ret her.
Dalen har brug for os.
Viola har ret i, at Bellis har ret.
Alle de væsner! De er fanget!
Vi hjælper. Vi kan føre dem til kysten.
Det er en god idé, Viola. Vi gør det samme.
Bliv sammen!
Vi er her for at hjælpe.
- Pookoo-øen. Det er det eneste sikre sted. - Hvordan får vi dem derhen?
Tak, fordi du reddede min søn.
- Hvad siger man så? - Tak!
Vi kan hjælpe.
Alle om bord! Ingen slendrian! Tag det roligt!
Min helt!
Så sejler vi!
- Ollie? - Er han i live?
Mor! Far! Hjælp os!
Ollie!
Nej!
Bellis!
Pas på! Kom væk fra de tingester!
Far, det er ikke et angreb. Det er Dalens væsner.
De har brug for vores hjælp.
Far.
De behøver os. Hjælp mig med at få dem i land.
Det kan vi ikke, Ollie.
Man kan kun stole på en pookoo. Det ved du godt.
Nej, far. Historien talte sandt. Dzoerne, Ildulven, frøkapslerne.
Jeg har været Dalens væsner. Og jeg har lært noget.
Vi er stærkere
sammen.
Far, jeg ved, du er bange.
Men vi må stole på hinanden.
Ollie!
Der er ikke meget tid.
Kom med!
- Hvad er planen? - Ildulven sagde det.
Dzoerne fik ham fanget. Måske kan vi gøre det igen.
- Er I sikre på det her? - Niks.
Dzoer, er I derude?
Kan I høre mig?
Ollie, skynd dig!
Jeg behøver bare én kapsel mere. Kan jeg få det?
Kom nu. Dalen har brug for jeres hjælp.
Jeg beder jer.
Dzo.
Umuligt.
Okay, Ollie. Vi klarer det.
Ollie?
Det er vores søn!
Hold dig fra dem.
Du har fundet en anden kapsel.
Du bemærkede det!
Godtroende lille ildulv.
Du var bedre som...
Bukkel!
Du troede, jeg ikke var klar til din ynkelige fælde.
Hvem er godtroende nu?
Ollie, Ollie, Ollie.
Hvad vil du gøre nu?
Du kan ikke hoppe i vandet, for det er for dybt, og dzoer synker.
Pas på, Ollie!
Tror du, du er en dzo? Der genskaber fred og harmoni i Dalen?
Du er bare en vred lille rotte, der kæmper forgæves.
Og denne gang er det for dit liv.
Det er min dal nu.
Hvad?
Nej.
Det er vores dal.
Nej!
Nej, nej, nej.
Hvad laver du? Stop.
Du må stoppe!
Bare stol på mig.
Nej!
Ollie!
Du lever!
Jeg troede, du var væk for altid! Hvor... Hvordan... Jeg...
Dzoerne. De fandt mig.
De har de her magiske kapsler.
Tekster af: Jesper Østergård Samson