‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Bună dimineața, fermieri de simulare!
‎Pyro Moth vă ține de cald ‎pe Fâșie și de răcoare în inimi.
‎Iată un cântecel ‎de la vechea trupă Cuddle Cats
‎cu hitul lor clasic:
‎„Domolește-mă, dezamăgește-mă, ‎dar nu-mi da voie să intru.”
‎Bună dimineața!
‎Ah! Mersi că m-ai activat, stăpâne.
‎În care univers simulat vei intra azi?
‎Hm, Pământ 1-9432.
‎Din cauza unei erori ‎de operare ușor de evitat,
‎toate ființele de pe acest Pământ
‎-...au fost distruse. ‎- La naiba!
‎Ștergere Pământ.
‎Pământ 4-169,
‎din cauza unei alte greșeli de operare ‎trece printr-o apocalipsă cu zombi.
‎Ai ales Tipul cu Ochelari.
‎Acest simulant ‎are coeficient de charismă 23.
‎Grozavă alegere!
‎Țintire Tip cu Ochelari.
‎Ecran de selecție a avatarului.
‎- Lady Charlotte, Lordul Porc... ‎- Hm.
‎- ...Dl Elevator, Poppy... ‎- Am nevoie de un avatar nou.
‎...Corp de Plajă.
‎Corp de Plajă selectat.
‎Fuzionare cu Simulator în...
‎trei, doi, unu...
‎Eliberați iarba!
‎Doamne!
‎O, nu! Tipule cu Ochelari, nu!
‎Te rog să nu fii mort! Îmi pare rău!
‎Ochelarii tăi micuți, ți-i repar eu.
‎Eu sunt președintele.
‎Tare.
‎Pot să te înregistrez ‎pentru transmisia mea video, de date,
‎fluxul meu de date...
‎E receptat peste tot în sistem. ‎Ajunge în spațiu.
‎Sigur.
‎Bine, super.
‎THE MIDNIGHT GOSPEL CU DR. DREW PINSKY
‎Durează doar o clipă amenajarea.
‎Scuze. Așteaptă o secundă.
‎Cred... Ei bine, vreau să-ți mulțumesc ‎mai întâi.
‎E un privilegiu.
‎Știu că trebuie să fii ‎incredibil de ocupat
‎cu apocalipsa cu zombi ce are loc aici.
‎Da, nu vreau să vorbesc despre zombi.
‎Bine. Ce zici de manifestanții ‎pentru marijuana?
‎- Nemernicii ăia? ‎- Da.
‎Oamenii nu-mi înțeleg ‎punctul de vedere.
‎Ei cred că sunt anti-marijuana ‎și anti-legalizare.
‎- Așa. ‎- Nu sunt nici pro.
‎Sunt pro-libertate. ‎Sunt pro-sistem american,
‎- …pro-lăsare să-și decidă legile. ‎- Așa.
‎Nu cred că asta e... Dacă ar trebui să...
‎Știi, dacă cineva ‎mi-ar lipi fața de oglindă și ar zice:
‎„Va fi bine sau rău?”
‎S-ar putea să nu mai fiu bun ‎pentru oameni,
‎dar mă voi ocupa eu...
‎- Frescher se va ocupa. ‎- Dle președinte?
‎- Poate va fi bine. ‎- Scuze...
‎Ce? Nu vezi că fac un interviu cu...
‎- Clancy. ‎- Trebuie să mă întorc la Clancy.
‎Zombii sunt în incintă.
‎Adu-mi o pușcă. Mă ocup eu. Ce spuneai?
‎Am citit un studiu recent ‎care zice că marijuana medicală e asociată
‎cu aproape 30% mai puține decese.
‎De fapt… Au apărut date noi de atunci.
‎- Ce spun datele? ‎- Spun că...
‎Dacă marijuana recreativă e disponibilă, ‎scade consumul de opiacee.
‎- Deci ajută? Interesant. ‎- Simplu. Știu.
‎Am văzut și eu. M-am gândit: ‎„Ăsta ar putea fi răspunsul!”
‎- Vii cu mine afară? ‎- Da.
‎Ar putea fi soluția ‎la flagelul opiaceelor
‎și la durerea cronică.
‎Aș prefera să văd oamenii ‎drogați cu marijuana
‎decât cu pastilele pe care le iau,
‎căci combinația de narcotice ‎și de benzodiazepine
‎și de somnifere... În primul rând, ucide.
‎Când pacienții mor din cauza drogurilor,
‎așa mor în zilele noastre.
‎În al doilea rând, perpetuează durerea, ‎iar asta îi handicapează!
‎- Da. ‎- Îi handicapează. Sunt neputincioși.
‎Cu marijuana… unii trândăvesc ‎după ce fumează multă,
‎dar unii lucrează fără probleme.
‎Ei bine, o fațetă a marijuanei ‎care nu există în opiacee
‎- ...e că o supradoză de marijuana... ‎- Bună!
‎Mulțumesc, dle președinte!
‎Bună!
‎Mulțumesc, dle președinte!
‎- Bună! ‎- Dle președinte, mulțumesc!
‎Mă rog...
‎- Mintea ta... ‎- Nu mori.
‎Nu mori, dar ești dus ‎prin propria ta nevroză,
‎- ...slăbiciuni interioare, frici... ‎- Dacă faci...
‎- Dacă faci, chipurile, „supradoză”. Da. ‎- Oamenii spun: „Mă simt paranoic”,
‎și, de obicei, vor să zică:
‎„Marijuana îmi arată tot felul de părți ‎din mine
‎de care nu prea vreau să mă ocup acum.”
‎Asta poate produce multe schimbări bune ‎în oameni. Nu tot timpul.
‎De multe ori devin, cu siguranță, ‎paranoic și grijile mele
‎sunt ridicole și absurde ‎și când mă trezesc, sunt...
‎recunosc asta, dar de multe ori, ‎unele lucrurile care mi se arată
‎când iau multă marijuana, ‎mă trezesc la realitate și știu:
‎„Rahat! Trebuie să mă ocup de asta. ‎De ce nu fac mișcare?
‎Trebuie să fac mai multă mișcare. ‎E ridicol.
‎De ce eu... ‎Beau un pic cam mult acum.
‎Trebuie s-o iau mai ușor.”
‎Aia... Și ți-am povestit ‎cum aproape am murit de la somnifere
‎- ...acum mulți ani? ‎- Nu.
‎Vai, Doamne! Vai, frate!
‎Venise un tip la petrecerea la care eram,
‎vindea somnifere
‎- ...pe la ora 12. ‎- Bizar.
‎- Cea mai proastă idee. ‎- „Urcați în mașini! Acasă!”
‎- Da, asta e... ‎- „Cât bem?
‎-... Perfect, bună combinație!” ‎- Da.
‎Am cumpărat câteva de la el. ‎Nici nu știu de ce.
‎Sunt conștient ‎că nici într-un milion de ani n-ar trebui
‎să iei benzodiazepine cu alcool.
‎Niciodată! Asta îi ucide pe toți. ‎E combinația letală!
‎- Așa e. ‎- Deci am făcut-o și țin minte...
‎Una dintre combinațiile letale. ‎Sunt câteva.
‎Cred că am luat o pastilă
‎și apoi beam și mă simțeam relaxat...
‎- Dar am uitat... ‎- Ăsta e pericolul la ele.
‎- Așa te ucid. ‎- Da, uiți.
‎- Am mai luat una. ‎- Ambien face asta. Uiți.
‎Apropo, eu... Să-mi explic...
‎Urăsc ideea de droguri bune ‎și droguri rele.
‎Nu există un drog bun și un drog rău.
‎Există o chimicală care nu e nici bună, ‎nici rea, ci doar există,
‎fie creată de noi, fie există în natură,
‎așadar relația
‎pe care oamenii o au cu substanța ‎e problema.
‎Și biologia fiecăruia, ‎ce declanșează și ce nu,
‎asta e problema.
‎Adică, Valium...
‎Ce, dacă trebuie ‎să-ți faci o colonoscopie…
‎să iei Valium sau alternative ‎e foarte bine!
‎Dacă doar bei absint și petreci ‎și vrei să conduci acasă,
‎- ...e tare rău! ‎- Da!
‎- Mulțumesc, dle! ‎- Nu fiindcă Valium e bun sau rău,
‎ci pentru că circumstanța și relația ‎sunt rele.
‎N-o să uit asta.
‎Stăteam în pat în seara aia,
‎încercând să-mi amintesc ‎câte pastile luasem.
‎- Leșinând. ‎- Doamne.
‎Și apoi mi-am dat seama: ‎„Nu mă pot mișca!”
‎- Adică... ‎- Vai!
‎Sunt... „Dacă aș vrea să mă ridic acum, ‎n-aș putea.”
‎- În timp ce mă stingeam în beznă. ‎- Mamă!
‎Apoi m-am trezit a doua zi, ‎slavă Domnului, eram viu,
‎- ...dar dacă aș fi vomitat, aș fi murit. ‎- Așa se moare.
‎Asta e. Se numește pneumonie de aspirație.
‎Scuze, dle.
‎Nici nu trebuie să vomiți mult.
‎Uneori, e vorba doar de reflux. ‎Uneori, de un pic de salivă.
‎Și-ți intră pe tubul greșit, ‎ajunge în plămâni
‎și toate bacteriile din gură
‎ajung în plămâni, unde nu e locul lor.
‎Faci pneumonie, septicemie,
‎intri în șoc și mori ‎în 30, 50, 60 de minute.
‎- Se-ntâmplă repede. ‎- Doamne.
‎- Malefice lucruri! ‎- Da.
‎- Malefice. ‎- Păi, nu...
‎În acea situație, nu e vina chimicalei. ‎Chimicala e doar din natură.
‎Dle președinte!
‎Trebuie să inițiem Protocolul Alfa!
‎- Tare! ‎- Înainte, Charlotte!
‎Succes, dle! A fost un privilegiu ‎să vă fiu subordonat și...
‎Mi se pare interesant...
‎Limpezesc și schimbul nostru de idei, ‎fiindcă eu…
‎Ador compania oamenilor
‎care mă ajută să văd lumea cu ochi noi. ‎Tu ești unul.
‎Mulțumesc!
‎Sunt deschis spre tot ce spui ‎și mi se pare fascinant.
‎Apoi zic: „Dar ai putea răni pe cineva!”
‎- Ai observat? Mereu e: „Dar dacă?” ‎- Da.
‎În trecut, Părinții Fondatori ‎voiau să-i drogheze cu ciuperci
‎- ...pe liderii mondiali oribili. ‎- Da.
‎- Și... ‎- Așa e.
‎Și noi am zis: „Ar putea afla cum e ‎și ar fi fericit
‎și și-ar da seama de ce face.” ‎Eu gândeam: „Sau l-ar înrăi!”
‎- Nu știm. E adevărat. ‎- Acel „sau” întotdeauna...
‎- Mai bine am ieși de aici. ‎- Sigur.
‎Vin zombii. Haide!
‎O afirmație care-mi place e:
‎sănătatea înseamnă să accepți, ‎să percepi și să te ocupi de realitate
‎în condiții reale.
‎E cineva acolo?
‎Sunt Chuck Charles. ‎Dacă vrei să fii salvat... Intră!
‎Vino la mall! Intră!
‎Ai spus ceva care m-a marcat,
‎care era analogia
‎- ...cu halucinogenul lift. ‎- Da.
‎- O folosești adesea sau e... ‎- Metafora e că e comparat
‎cu un lift care te duce ‎la ultimul etaj al unei clădiri
‎unde are loc o petrecere incredibilă.
‎Ușile se deschid, ‎vezi o scenă utopică grozavă de nirvana.
‎Care nu știai că se află acolo, ‎n-o mai văzuseși.
‎Nici nu știai că era acolo ‎și liftul face ding,
‎ușile se închid, coboară înapoi
‎și, deodată, strigi iar ‎la oameni în trafic.
‎Asta e analogia ‎cu efectul halucinogenelor.
‎Așa e.
‎Și asta e... ‎Mă repet, eu am contribuit zicând:
‎„Dacă nu te lasă la parter
‎și ajunge cu două etaje sub pământ?”
‎- Te duce mai jos? ‎- Mai jos.
‎Doctorul din mine ‎își face mereu griji pentru asta.
‎Da, și să presupunem ‎că te duce mai jos.
‎Să spunem că apuci să urci ‎într-un balon
‎și să vezi vârful unui munte frumos,
‎apoi balonul e abătut din drum un pic.
‎Ai apucat să vezi vârful muntelui ‎și cred că...
‎Acest lucru, în sine, are valoare.
‎La naiba!
‎Mori! Mori din nou!
‎- Vă bateți joc de mine? ‎- Vino!
‎- Duceți-vă dracu'! ‎- Haide!
‎- Ești bine? ‎- Da. Dar nu te opri.
‎Știi ce e ciudat? Că alergăm de ei.
‎- Sunt cam înceți. ‎- Știu!
‎Uite, putem sta... Să stăm nemișcați.
‎- Prindeți-mă! Hai, zombilor! ‎- Aici!
‎O, nu. Cred că e mătușă-mea.
‎Doamne, un mall.
‎Apoi am pus întrebarea:
‎„Cum ajungem acolo ‎într-un fel pe care-l controlăm?”
‎- Ai naibii zombi! ‎- Da, asta e marea întrebare.
‎Cred că sunt mai multe considerente.
‎Zilele astea îmi place ‎un fel de meditație care e...
‎doar procesul de a sta nemișcat ‎și de a-ți observa respirația
‎și de a fi foarte conștient de gândurile, ‎emoțiile și senzațiile tale.
‎Și e doar...
‎ceva numit stare de atenție susținută, ‎practica asta,
‎care presupune observarea ‎comportamentului și a senzațiilor
‎- ...și a gândurilor tale. ‎- Ăsta e remediul!
‎Și conștientizarea ‎rădăcinilor multor emoții
‎- ...din tine. ‎- Da.
‎Mai ales pentru mine. Adică, mă enervez ‎și am izbucniri violente uneori.
‎Mulțumesc că arăți perplex ‎că se întâmplă asta. Se întâmplă!
‎Furia iese când ești singur
‎sau în trafic?
‎Păi, nu... E mult mai bine acum.
‎Dar, când eram mult mai tânăr,
‎eram o persoană nervoasă, adică...
‎țin minte că într-o zi, ‎nu-mi funcționa imprimanta
‎și țin minte c-am țipat singur ‎în apartament,
‎distrugându-mi imprimanta de nervi.
‎Sunt vindecat!
‎E timpul pentru meciul de hacky sack!
‎E ceva din interiorul meu,
‎și de asta halucinogenele ‎m-au ajutat mult.
‎Urcă
‎URCĂ
‎Urcă
‎Urcă!
‎Dar meditația a fost ‎și incredibil de folositoare,
‎fiindcă acum pot sta să meditez ‎și apoi poate latră câinii
‎când meditez.
‎Pot vedea un fel de floare de iritare ‎crescând în mine,
‎și când e acolo, se spune: „Uită-te la ea
‎ca și cum ai sta într-o pădure ‎și ai privi un animal rar
‎care iese într-o poiană.”
‎În loc să facem ‎ca majoritatea când apare furia,
‎reacționăm la ea, devenim reactivi,
‎adică te oprești din meditat ‎și strigi la câini
‎sau faci ceva să nu mai latre.
‎- E comportamentul care o amplifică. ‎- Așa e, deci doar privești.
‎Privești.
‎Budismul compară furia ‎cu o floare dulce cu rădăcini amare,
‎așa că urmărim dulceața până în jos.
‎E în travaliu?
‎- Da, e ca... ‎- Bine. În regulă.
‎Te simți bine? Ai nevoie de ceva?
‎- Respiră! ‎- Plănuisem o naștere în apă.
‎Oprește. Poate găsim ceva.
‎IEȘIRE
‎- Ce? ‎- O, Doamne!
‎Despre ce vorbeam?
‎El vorbea despre meditație sau așa ceva.
‎Sau despre observarea sentimentelor.
‎Urmărești sentimentele ‎până la rădăcinile otrăvitoare...
‎Faci asta prin sentimente ‎sau prin introspecție, dacă are sens?
‎Urmărești sentimentele sau un anume:
‎„Asta-mi amintește de o experiență” ‎sau așa ceva?
‎Se numește notare, deci ai putea să...
‎Știi, e ca... E fix ca...
‎- Gândește-te la o emoție. ‎- Da.
‎Sunt foarte ambigue...
‎Aceste lucruri corporale ‎de care ești puțin conștient adesea.
‎- Da, exact. Ce e chestia aia, nu? ‎- Da.
‎Asta e practica de pune sub microscop
‎și de a observa modelele emoționale ‎care se repetă în interiorul tău.
‎Fiindcă cel mai adesea, ‎dacă ai o emoție negativă,
‎- ...încerci s-o eviți. ‎- Da.
‎- Să treci la următoarea activitate... ‎- Ei, haide!
‎Ești mereu într-o stare...
‎Ai naibii zombi.
‎- Dacă nu ne-am întoarce spatele... ‎- Ce?
‎...și ne-am axa pe un lucru și am vedea,
‎ce e cu fractalul ăsta? ‎E o practică interesantă.
‎- Dar... Bine. ‎- Și împinge!
‎- Respiră! ‎- O, nu.
‎- Hai că poți! ‎- Împinge. Întâi respiri.
‎Apoi respiri. Nu respiri întâi?
‎Nu, împingi! Salut!
‎Să plecăm de aici!
‎În budism, ideea e că toate acele forme ‎de analiză mentală ale acestor lucruri
‎sunt pe plan secund față de...
‎simpla observare a felului ‎în care orice stare emoțională, gând
‎sau senzație are un model similar
‎în sensul că se înalță, se disipează ‎și dispare.
‎Eu cred că multe lucruri magice ‎despre care vorbești apar
‎într-un context interpersonal.
‎Sunt genul de persoană ‎căreia îi e greu
‎să stea cu gândul la acele lucruri ‎fără o prezență.
‎Mai sunt alții ca tine, ‎pe care-i vezi în domeniul meu,
‎un domeniu uriaș zilele astea.
‎Majoritatea care îl practică ‎n-o fac pe cât de bine descrii.
‎Ce spui tu e și o mare parte din practică.
‎Vorbești despre comunitatea spirituală,
‎care recunoaște și ea budismul.
‎E important
‎să ne încurajăm unii pe alții ‎să ne apropiem de adevăr.
‎Sau, cum ai zis mai devreme, să te ocupi ‎de realitate în condiții reale.
‎Marea surpriză e că toți zic: ‎„Realitatea e oribilă,
‎lumea e oribilă...” Vino aici!
‎Încercăm să luăm parte la un proces ‎în care mergem înapoi
‎până când nu ne mai putem privi ‎pe noi înșine.
‎Vrem să fim într-o stare totală ‎de observare până ajungi la...
‎Conștientizarea conștientizării.
‎- Da. ‎- Apoi devii conștientizare pură
‎și ideea e că asta suntem de fapt
‎și tot acest univers material, ‎inclusiv corpul nostru,
‎e un fen... Nu pot spune.
‎- Fenomenologic. ‎- Fenomenologic câmp de fenomene.
‎Un câmp de fenomene ‎încapsulat în această conștiință.
‎Deci când ai ideea că ești singur ‎sau că ești un individ
‎de fapt, în mod curios, deja nu mai ești.
‎E fals. E o distorsionare.
‎Fiindcă ești obiectul și observatorul ‎care se întâlnesc
‎și asta creează iluzia sinelui.
‎Dacă universul ar fi un delfin,
‎atunci, practic, corpurile noastre ‎ar fi o plasă de pescuit.
‎Suntem cam încâlciți în noi înșine.
‎Simți chestii din astea când iei LSD?
‎Da.
‎Mă simt așa de bine!
‎O, da! Doamne, ador asta!
‎Da, sună de parcă zombii...
‎Zombii cântă!
‎Întâi, ne naștem
‎Și apoi murim
‎Și între timp ‎Majoritatea dintre noi plângem
‎Plângem
‎Cândva eram orbi, acum putem zări
‎Te simți bine ca zombi...
‎Acum văd că nu-i nimic în care să intri ‎și din care să ieși!
‎E așa de simplu!
‎Ne mișcăm încet
‎Că nu-i nevoie să fugim
‎La urma urmei, de ce să fugi ‎Când fugi, de fapt, de iubire?
‎Dan!
‎Viața era o închisoare și am găsit cheia
‎În mușcătura de zombi
‎Dle președinte!
‎Am venit aici ca să vă salvăm, ‎dle președinte!
‎Avem harponul cu antidot.
‎Nu vă panicați. ‎Vă dăm arbaleta cu antidotul.
‎Tragem cu harponul!
‎Trageți cu harponul acum!
‎Trageți cu antidotul!
‎Trageți cu antidot pentru zombi ‎în președinte!
‎Mulțumesc că ai fost un invitat minunat. ‎Mai ai ceva de zis?
‎Mulțumesc pentru găzduire!
‎Ultimele cuvinte... ‎Nu există droguri rele.
‎E vorba de circumstanțe.
‎La revedere!
‎ÎNCĂRCARE ÎN SPAȚIU
‎Măiculiță! Ați văzut?
‎Mi-au fost smulse mațele, ‎dar iată-mă aici, într-o bucată.
‎Mulțumesc mult, cetățeni minunați ‎ai multiversului,
‎că ați ascultat ‎Midnight Gospel.
‎Și pentru singurul meu abonat, ‎Hernog Jenson, pentru tine trăiesc.
‎Datorită ție mă trezesc dimineața ‎cu un zâmbet pe față,
‎așa că ascultă în continuare, Hernog, ‎ne vedem în visele tale.
‎Ador să fiu cu oameni ‎care mă ajută să văd lumea cu alți ochi
‎și tu ești unul dintre ei
‎Nu există droguri rele.
‎- Droguri bune... ‎- Urcă!
‎Droguri bune...
‎Urcă!
‎Droguri bune...
‎Subtitrarea: Constantin Ursachi