‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בוקר טוב, חקלאי סימולציה!‬
‫כאן הפיירו מות', שומר על החום ברצועה‬ ‫ועל להט בלבכם.‬
‫הודעה שנתקבלה זה עתה מהמגיסטראט הופס:‬
‫הזהרו בהורדת חבילות אמוג'י בלתי מאומתות.‬
‫רבות מכילות זיופים, פריצות ווירוסים.‬
‫ועכשיו שיר מהאלבום החדש של קלינט סמית,‬ ‫"ספונג' קייק סאמר".‬
‫אין דבר כזה…‬
‫תודה שאירחת אותי!‬
‫אדון, יש לי כאן משהו להראות לך‬
‫אם אוכל לקבל רגע מזמנך.‬
‫אולי בעוד רגע.‬
‫אני משחק עם חבילת האמוג'י החדשה שהורדתי.‬
‫זה קשוח. תראה את זה.‬
‫מת על אמוג'ים.‬
‫תעלה את זה כבר, חתיכת חרא מזדיין.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫בוקר טוב, קלנסי.‬ ‫-בוקר טוב, מחשב.‬
‫באיזה יקום תבחר היום?‬
‫זה, העולם הזה.‬
‫- זכית במשהו! -‬
‫מה?‬
‫- אזהרה! - היבחן -‬ ‫הברא עכשיו -‬
‫סגור את הפופ אפ. ‬
‫- קנה אווטאר -‬
‫עכשיו!‬
‫קשה להתרכז כשצועק עליך...‬
‫חבר.‬
‫טוב, בבקשה סגור את הפופ אפ.‬
‫ביטול.‬
‫- אישור - נרכש -‬
‫רכישת אווטאר התקבלה.‬
‫לעזאזל!‬
‫אתה בקטע של השיר הזה, אדון?‬ ‫אתה בקטע של הבס המשגע?‬
‫אתה שומע את צליל הפרסה ביער, אדון?‬
‫האם... אתה... אדון...‬
‫בוקר טוב,‬‫ ‬‫קלנסי. באיזה יקום תבחר היום?‬
‫בוקר טוב, מחשב.‬
‫למה יש איקסים על כוכבי הלכת האלה?‬
‫כי הם גוססים, כי אני גוסס.‬
‫אתה לא גוסס. אתה מכונה.‬
‫וואו, תראה. שלח אותי לכוכב הליצנים.‬
‫נראה כיפי.‬ ‫-הוא בסדר.‬
‫אתה לא חושב שליצנים זה כיף?‬ ‫-הם מפחידים.‬
‫בחייך!‬
‫בחייך.‬ ‫-בחייך.‬
‫- אווטאר נבחר -‬
‫לא, בחייך.‬ ‫-בחייך.‬
‫לא, בחייך, פי קלובקסיה.‬
‫מה זה קלובקסיה?‬ ‫-לא יודע. המצאתי את זה.‬
‫זה טוב. צור הדמיה.‬
‫מתמזגים עם הסימולטור בעוד שלוש…‬
‫שתיים... אחת…‬
‫וואו!‬
‫רחפן אחד, הפעל קצת מוזיקת טבע שמחה.‬
‫לא את זה.‬
‫כן!‬
‫בעוד אני בוהה בסצנה הנשגבת הזו,‬
‫אני לא יכול שלא לחשוב על אחותי, שרה,‬
‫שאמרה, "קלנסי, אני אלווה לך את הכסף הזה,‬
‫אבל אתה חייב להבטיח לא לבזבז אותו‬ ‫על סימולטור עולמות משומש."‬
‫ואני אמרתי, "שרה, קודם כל,‬
‫אני מקבל מחיר ממש טוב על סימולטור,‬
‫ודבר שני‬
‫יש עולמות יפים ומופלאים‬ ‫בסימולטורים הישנים האלה,‬
‫מלאים ביצורים תבוניים עם סיפורים לספר,‬
‫ואני אראיין אותם, אעלה את הראיונות לרשת,‬
‫ארוויח מלא כסף ואחזיר לך, אז תמצצי לי."‬
‫כאן אנחנו רואים‬
‫את מעגל החיים.‬
‫תינוק ליצן יפהפה, שנולד זה עתה‬
‫מ...‬
‫הפרי שלו.‬
‫תינוקות ליצנים רבים מתאספים כעת,‬
‫ושרים את שיר האושר שלהם…‬
‫לכלבי-האיילים האצילים והשלווים.‬
‫"מה שלומך?"‬ ‫הם אומרים בדרכם.‬
‫באמת סצנה מגן עדן.‬
‫וואו!‬
‫עצרו! אל תאכלו אותם!‬
‫היי!‬
‫מה אתם עושים? לא, הם תינוקות ליצנים!‬
‫למה אתם אוכלים את תינוקות הליצנים?‬
‫לעזאזל.‬
‫למה זה תמיד קורה בדבר הארור הזה?‬
‫לא יכול להיות מקום אחד בו...‬
‫- נמסטקס -‬
‫פשוט חברים במשאית.‬
‫היי, אכפת לך שאראיין אותך‬ ‫לתשדיר-וידאו-החלל שלי?‬
‫בסדר.‬ ‫-את יכולה לדבר?‬
‫- הבשורה בחצות‬ ‫עם אן למוט וראגו מרקוס -‬
‫סליחה, איך אמרת שקוראים לך?‬ ‫-אנני.‬
‫אני קלנסי.‬
‫סליחה, אני צריך להתארגן רגע.‬ ‫-בסדר.‬
‫בעיקרון, זה ממש כמו תזרים-וידאו קלאסי.‬
‫אני מתרגשת! תמיד רציתי לעשות תשדיר-חלל.‬
‫- שקרים!‬ ‫קרקס דמים -‬
‫ברוכה הבאה ל"הבשורה בחצות".‬
‫זה כזה מגניב!‬
‫השאלה הראשונה שלי היא:‬
‫- שקרנים‬ ‫למען העם! -‬
‫את מודאגת? כי נראה שכולנו עומדים למות.‬ ‫-כן, זאת ההרגשה.‬
‫אבל האמת שהיו לי הרבה מקרי מוות בחיי.‬
‫אם קראת את החומרים שלי,‬
‫אתה יודע שאבא שלי‬ ‫מת באופן מאוד טרגי מסרטן המוח...‬
‫- שקרים -‬
‫ואז החבר הכי טוב שלי מת אחרי שילדתי.‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫ -כן, ופשוט הייתי מישהי‬
‫שאם מישהו במשפחה של מישהו אחר עומד למות,‬
‫הם יודעים שכבר עברתי את זה.‬
‫אז תמיד קראו לי לבוא, כי אני לא מפחדת מזה.‬
‫וניל, בן הזוג שלי, הוא מתנדב הוספיס.‬
‫הוא תמיד חוזר הביתה מביקורים אצל אנשים.‬
‫- בשר -‬
‫אז חשבתי שזה מצחיק,‬ ‫כי יש כל כך הרבה צעירים,‬
‫ובכל מקום שהם הלכו,‬ ‫זה היה כזה, "מוות, ריקבון".‬
‫כשאתה ילד, כשאתה צעיר,‬
‫הרבה יותר תולעים מעורבות‬ ‫בדיון על המוות, נכון?‬
‫יש שירים על זה.‬
‫אלוהים, שירי תולעת! אהבתי אותם בתור ילד.‬
‫"שירי התולעת של שנות ה-60."‬ ‫היה לי את עשרת האלבומים.‬
‫"מטה בעפר ניפול‬
‫כי המוות מכולנו עושה משהו לאכול."‬
‫אתם לא מכירים את זה.‬ ‫סליחה, אנני. תמשיכי.‬
‫טוב, כשהייתי צעירה, אבא שלי‬ ‫נהיה כל כך חולה,‬
‫- דלק -‬
‫וזה באמצע-סוף שנות ה-70,‬ ‫וממש לא דיברו על מוות.‬
‫זה היה לא מנומס.‬
‫היית אמור לא לשים לב,‬
‫אתה יודע, שהם שוקלים 30 קילוגרם.‬
‫נראה בלתי אפשרי!‬
‫כי היינו מנומסים.‬ ‫היינו ילדים של שנות החמישים.‬
‫ניל שמע את זה אלף פעמים,‬ ‫אבל כשאבא שלי חלה,‬
‫הייתה לנו חברה טובה מאוד שגם לה היה סרטן,‬ ‫סוזן.‬
‫הם היו יושבים מחוץ לבית הקפה‬ ‫ואבא היה אומר:‬
‫"אז סוזן, איך הסרטן שלך היום?"‬
‫ממש בקול רם, אתה יודע?‬ ‫-נחמד.‬
‫ואז אבא שלי היה אומר: "טוב, הסרטן שלי..."‬
‫סוזן הייתה אומרת:‬ ‫"שלי בסדר, נראה לי. קן, ושלך?"‬
‫והוא היה אומר: "נראה לי שקצת נחלשתי".‬
‫והרומן הראשון שלי נקרא "צחוק קשה",‬
‫והוא על לצחוק על דברים קשים.‬
‫ואז התחלתי לקרוא את הספרים של ראם דאס,‬ ‫בגיל צעיר.‬
‫- בשר -‬
‫וזה העלים המון פחד.‬
‫אתה מאוד... בן כמה אתה?‬ ‫אכפת לך שאני שואלת?‬
‫44!‬ ‫-באמת?‬
‫אלוהים, אתה כל כך יפה!‬ ‫יש לך עור יפהפה.‬
‫זו ברכה. אין סיבה להרגיש נבוך. זו ברכה.‬
‫אלוהים כנראה פשוט אוהב אותך‬ ‫יותר מאנשים אחרים.‬
‫ככה זה... כן, ככה זה עובד.‬
‫זו הדרך הנוצרית, כן.‬
‫יש אהבה היררכית עם אלוהים.‬ ‫-בהחלט כן.‬
‫אבל אולי גם תקבל מקום יפה יותר בגן עדן‬ ‫בגלל זה.‬
‫נגיד, ליד שולחן הקינוחים או הגבינות!‬
‫את עובדת עליי?‬ ‫-לא, באמת.‬
‫זו הגבינה.‬ ‫-הגבינה והבגטים.‬
‫אבל, בכל מקרה, אז אני חושבת שזה מפחיד.‬
‫זה די קשוח, אבל אם הייתי צעירה...‬
‫אלוהים, אם היה לי את המידע הזה‬ ‫כשהייתי בת 30 ו-40,‬
‫כל החיים שלי היו טובים פי כמה וכמה,‬
‫קלים יותר, חופשיים בהרבה.‬
‫המידע שאת מדברת עליו, הכרה במוות‬
‫היא חלק בלתי נמנע מ...‬ ‫-כן, כל כך משחרר לקבל את זה.‬
‫אנני, זה כל כך יפה‬ ‫ואני שונא להרוס את הרגע,‬
‫אבל אני אהיה כן, אני חייב לחרבן.‬
‫אכפת לך?‬
‫אני צריך לשירותים.‬ ‫-אוי! לא, בכלל לא.‬
‫איך אנחנו הולכים לעשות...‬
‫אני עוד לא יודע. לא יודע.‬
‫אני לא יודעת מה אני אמורה לעשות עכשיו.‬
‫אם תוכלי להנמיך את הראש קודם...‬ ‫אני כל כך מצטער.‬
‫אוי! לא...‬ ‫-אני מצטער.‬
‫בסדר. מה לגבי זה:‬
‫צאי מהתא, תסתובבי,‬ ‫ואז תיכנסי לתא בצעידה אחורה‬
‫וטפסי מעל האסלה עם הרגל האחורית.‬
‫תצמידי את הפרסות שלך לשם.‬ ‫-ככה?‬
‫אלוהים, אן, זה לא מצחיק. בבקשה.‬ ‫-אני מנסה. זה…‬
‫טוב, אני חושבת שזה הכי גבוה שאוכל לעלות.‬
‫זה הולך להיות סיוט.‬ ‫זה ירדוף את החלומות שלי.‬
‫זה יעזור אם אשיר שיר ואעצום עיניים?‬
‫כן, אן. זה יעזור.‬
‫אימא שלי שרה לי את זה כשהייתי קטנה.‬
‫אני לא מסוגל.‬
‫אוי, לא!‬
‫זה בסדר. תודה.‬ ‫-אני יכולה לזמזם שיר אחר.‬
‫לא, אבל תודה. אני אתאפק.‬
‫בסדר, אבל זה לא בריא לך.‬
‫אופס!‬
‫סליחה, חבר'ה. יום נהדר.‬
‫כשהפסקתי אותך, דיברנו על קבלת המוות.‬
‫כן. כל אמת היא פרדוקס,‬ ‫ואני שונאת שהתרבות אומרת לך‬
‫שאתה תתגבר על זה.‬
‫אני חושב שבכל פעם שמישהו אומר:‬ ‫"תרגיש טוב יותר עם הזמן",‬
‫צריך לחתוך אותו בתחת.‬
‫חברי ג'ואי דיאז אמר שזה מהדברים הכי גרועים‬ ‫שאפשר לעשות לגבר,‬
‫לחתוך לו את התחת,‬ ‫כי הוא לא יכול לשבת במשך שבועות.‬
‫כן, אנשים שאומרים את זה מכעיסים אותי.‬ ‫ -אם יכולתי להשתחרר מזה עכשיו,‬
‫תאמין לי, הייתי עושה את זה. אני לא אוהבת‬ ‫להיות במצב הלא נוח ולא נעים הזה.‬
‫את מרגישה ככה כל הזמן?‬ ‫כל כמה זמן את מרגישה ככה?‬
‫הדברים שמחיים אותנו ומרפאים אותנו‬ ‫הם לא כיתובים על סטיקרים, אתה יודע?‬
‫זה דורש מאמץ.‬
‫דרוש מוות כדי לעזור לך לשחרר,‬ ‫אתה יודע, להגיד, "טוב, בסדר".‬
‫טוב, בס...‬
‫זה נהדר.‬ ‫-וזה...‬
‫כן, בערך ככה חוויתי את הרגע היפה‬ ‫של כניעה עם אלוהים.‬
‫זה היה כמו "טוב, בסדר", ואני אומרת את זה‬ ‫במרירות עצומה.‬
‫אני אוהב את זה! זה כל כך יפה.‬
‫זה כל כך טהור ואמיתי.‬ ‫-מנטרה טובה.‬
‫כן, זו מנטרה.‬
‫כן, טוב, בסדר.‬
‫את יודעת, כל כך הרבה אמנים שדיברתי איתם,‬ ‫במיוחד קומיקאים,‬
‫כשהם עומדים מול הרעיון לעשות משהו טיפולי‬
‫כדי לעזור להם עם חרדה מפני המוות‬ ‫או רק כשהם שוקלים לרפא‬
‫את המוח השבור, הנוירוטי ואכול הפחדים שלהם,‬
‫הם חושבים שזה יהרוס את היכולת שלהם להצחיק.‬
‫את חושבת לפעמים, "טוב, רגע!‬ ‫אולי אם הייתי נתקלת בזה קודם,‬
‫לא הייתי כזו סופרת נהדרת"?‬
‫טוב, כן, עד שהתפכחתי‬
‫כבר הוצאתי ארבעה ספרים, והייתה לי קריירה,‬ ‫היה לי עניין שלם.‬
‫אני עדיין גרה במחוז בו נולדתי וגדלתי.‬ ‫אני בת 64.‬
‫אתה יודע, כל מי שאני אוהבת וצריכה,‬ ‫כולם היו שם,‬
‫אז אהבו אותי בלי פרופורציות.‬
‫ופחדתי עד אימה שאם אפסיק לשתות,‬
‫לעולם לא אכתוב שוב,‬ ‫כי הייתי זקוקה לאומללות.‬
‫כי הייתי זקוקה לקצה הצוק הזה.‬ ‫-כן.‬
‫ואני... אתה יודע...‬ ‫-כן.‬
‫והייתי זקוקה לבושה,‬ ‫והייתי זקוקה לאגו החולה, הסוער.‬
‫והרגשתי שבלי אלו, לא אהיה משוגעת מספיק‬
‫כדי אפילו להצחיק יותר.‬
‫אבל זה אחד השקרים של המחלה,‬ ‫אתה יודע, או של האגו,‬
‫שאם אתה בריא ואם אתה מאושר, אז נגמר המשחק.‬
‫אני חושב שזה, בנצרות...‬
‫- בשר -‬
‫זה אחד הדברים הבאמת מגניבים בנצרות,‬
‫שאתה זוכה להשתמש במילה "שטן".‬
‫ואני לא יכול לחשוב‬ ‫על משהו שטני יותר מהמחשבה הזו,‬
‫כוח ביקום שאומר לך שאם תהפוך מאושר ובריא,‬
‫אז מה שאתה הכי אוהב לעשות יהפוך למעפן.‬
‫כן.‬ ‫-נכון.‬
‫זה ישר מהפה של שד.‬ ‫-אף פעם לא סיפרתי לך את זה,‬
‫זה גרם לי לחשוב על זה.‬ ‫אז כשהייתי בן 24, נסעתי לי להודו.‬
‫פגשתי שם את ראם דאס,‬ ‫ועליתי לי להרי ההימלאיה‬
‫וסוף סוף פגשתי את הגורו שלי.‬
‫ואמרתי: "אז, איך עושים מדיטציה?"‬ ‫חשבתי "מנטרה", "מדיטציה".‬
‫לא ידעתי על מה אני מדבר.‬ ‫-כן.‬
‫- תאכלו בשר -‬
‫והוא אמר:‬ ‫"עשה מדיטציה כמו ישו..."‬
‫- בשר זה נחמד! -‬
‫"כשהוא מוסמר לצלב.‬
‫הוא חש אהבה, לא כאב. הוא אבד באהבה לכול."‬
‫חזרנו למחרת. גרמתי לראם דאס לשאול:‬ ‫"אז, איך הוא עשה מדיטציה?"‬
‫אתה יודע, הסיפור המפורסם הזה.‬
‫והוא פשוט נשען לאחור, עצם את עיניו,‬
‫ודמעות עלו, וממש אז,‬ ‫חווינו את ישו באותו הרגע.‬
‫וכולנו היינו יהודים, שלא היה להם קשר...‬
‫לא קראתי את הברית החדשה.‬
‫ואז אחרי, הוא נהג לומר,‬ ‫"קראת את הספר שלו?" "מה? מי?"‬
‫"הספר שלו! איסה."‬
‫שזה ישו בהינדי.‬ ‫-כן.‬
‫אז יש שיעור אדיר‬
‫שקיבלנו בהקשר לישו, בהודו, לפני הכול. ‬
‫על ישו ועל הנומאן, הם אותו הדבר.‬ ‫שירות לאדם.‬
‫וכך, בכל מקרה, אני...‬
‫ואחד הדברים שבוב, חברתנו בוב אמרה...‬
‫אני פה. בעצם הוגים את זה "בוב-ווה".‬
‫היי, בוב-ווה!‬
‫אז, מה שהיא אמרה שממש הכה בי ‬
‫זה על מהות חיינו האמיתית.‬
‫כן, ואיך שאנחנו פשוט מחוברים לאהבה.‬
‫וזו מילה קשה, כי זה כל כך...‬
‫לנו כאן במערב זה אומר אהבה רומנטית,‬ ‫אבל הטיבטים,‬
‫איך שהם ניגשים לזה,‬
‫המשמעות של אהבה‬ ‫היא כמה אתה יכול לשמח אדם אחר.‬
‫מה לעזאזל? הילד הזה לקח לי את העין!‬
‫זה באמת מה שנראה לי הכי מבלבל‬
‫לגבי רעיון האהבה בכללי.‬
‫- עסיסי!‬ ‫הם טפילים -‬
‫תחשוב על נדיבות.‬ ‫תחשוב על כשאתה מתחיל לחשוב על מישהו אחר‬
‫ורוצה לתת להם משהו. זה העניין.‬
‫"כי המוות מכולנו עושה משהו לאכול‬
‫אל המעמקים תיפול‬
‫אל התולעים‬ ‫כמו בר משקאות הוא ארון הקבורה‬
‫לא משנה כמה אתה עני או שאת עשירה‬
‫על הקרקע אתם צועדים‬
‫ולא מוצאים שום תולעים‬
‫בקופסה שחורה גדולה שמים אותך ‬
‫בעפר ובאבנים מכסים אותך‬
‫הכול בסדר כשבוע ימים‬
‫עד שהארון שלך מתחיל לדלוף נוזלים‬
‫התולעים זוחלות פנימה, התולעים החוצה זוחלות‬
‫בבטן שלך, החוצה מן האף‬
‫הן אוכלות את הג'לי שבין הבהונות‬
‫הן אוכלות את הזיכרון של כל מה שידעת‬
‫הן אוכלות את ליבך, אוכלות את נשמתך‬
‫זהו השחר של סוף העולם‬
‫השתחוו לתולעים"‬
‫גם חשבתי על משהו שאחד מכם אמר.‬
‫יש סיפור על ילדה קטנה‬
‫שמפחדת פחד מוות ללכת לישון בחושך,‬
‫והיא ממשיכה לקרוא לאימא שלה,‬ ‫ואימא שלה נכנסת ואומרת‬
‫"ישו כאן איתך. אל תפחדי". אתם יודעים?‬
‫והילדה אומרת, "אני צריכה מישהו עם עור".‬
‫כן!‬ ‫-נכון?‬
‫וזה מה שאנחנו צריכים פה לפעמים.‬
‫באמצעות אהבה, כל כאב יהפוך לתרופה.‬
‫וישו אומר, "כל מה שאני יכול, גם אתה יכול".‬ ‫אתה יודע?‬
‫כן.‬ ‫-היה לו מוות מאוד אנושי.‬
‫נכון.‬ ‫-כאילו הוא חווה צירים.‬
‫ואלוהים לא עוזב אותו לרגע.‬
‫עוד לא עברת צירים.‬
‫זה "עוד לא" משמעותי עבורך.‬ ‫-יש עוד דרך ארוכה.‬
‫וזה... פשוט תהליך.‬
‫זה התכווצות ושחרור, נשימה ושלווה,‬
‫ואז, "אוי, לא, זה חזר!"‬
‫"זה בסדר. זוכרת את הקודם?"‬
‫את מתכווצת ואת מכווצת ואז את משחררת…‬
‫ואת נושמת.‬
‫וככה זה יהיה בגן עדן.‬
‫יפהפה.‬ ‫-בהחלט.‬
‫זוג משקפיים חדש. והם נותנים לך שברי קרח.‬
‫ומיץ תפוחים קר מאוד.‬
‫כן, ואז אתה יודע מה יוצא? חיים חדשים.‬
‫וזה מה שישו אמר.‬
‫הוא אמר, "אני אעשה את זה.‬ ‫רק אהבה מחזיקה אותי כאן".‬
‫אם היית האדם האחרון על פני האדמה,‬
‫ישו היה מת באופן המשפיל והמייגע הזה‬
‫כי הוא חווה צירי לידה,‬ ‫והיה מישהו שעזר לו בתהליך.‬
‫אתה יודע? אימא אלוהים.‬
‫יפהפה.‬ ‫-יפהפה. נפלא!‬
‫תודה, אנני.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-תודה, דאנקן.‬
‫בבקשה.‬ ‫ -זה כמו...‬
‫תודה לכם! אתה צוחק?‬ ‫אני לא מאמין שזכיתי להיות פה!‬
‫האנשים האהובים עליי. יש לי מזל.‬ ‫-תודה!‬
‫כזה מזל.‬ ‫-תודה.‬
‫דאנקן? מי זה דאנקן?‬
‫"לא תמותו לעולם‬
‫לעולם, לעולם לא תמותו לעולם..."‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬