EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
God morgon, simuleringsbönder.
Det här är Pyro Moth, som håller er varma på remsan och kalla i hjärtat.
Senaste nytt från domare Hoot:
Var försiktig med att ladda ner overifierade emoji-paket.
Många innehåller bluffar, hacks och virus.
Nu kommer en låt från Clint Smiths nya album Sponge Cake Summer.
Det finns inga...
Tack för att jag fick vara med!
Mästare, jag har nåt att visa här borta.
Om jag bara kan få en minut.
Om en stund.
Jag testar ett nytt emoji-paket jag laddade ner.
Det är grymt. Kolla bara.
Jag älskar emojis.
Ladda upp det då, era jävla skithögar.
Vad fan.
-God morgon, Clancy. -God morgon, dator.
Vilket universum väljer du i dag?
Den här världen.
Va?
Inaktivera pop up-fönster!
Inaktivera pop up-fönster, nu!
Det är svårt att koncentrera sig när man får skäll
av en vän.
Okej. Snälla, inaktivera pop up-fönster.
Va? Och tacka nej.
Köp av avatar godkänt.
Fan.
Gillar du den här låten, mästare? Gillar du basgången?
Hör du ljudet av han med klövar i skogen, mästare?
Gör du det, mästa...
God morgon, Clancy. Vilket universum väljer du i dag?
God morgon, dator.
Varför är planeterna överkryssade?
För att de är döende, precis som jag.
Du är inte döende. Du är en maskin.
Ta mig till clownplaneten.
-Den ser kul ut. -Den är okej.
-Är inte clowner kul? -De är läskiga!
Kom igen!
-Kom igen själv. -Kom igen.
-Nej, kom igen. -Kom igen.
Nej, kom igen själv. Kom igen gånger kloblexia!
-Vad är kloblexia? -Nåt jag hittade på.
Den var bra. Simulera.
Ansluter till simulator om tre,
två, ett.
Wow!
Drönare 1, spela nån glad naturmusik.
Inte den.
Ja!
När jag blickar ut över denna majestätiska vy
kan jag inte låta bli att tänka på min syster Sarah.
Hon sa: "Clancy, jag lånar dig de här pengarna,
men lova att inte lägga dem på en begagnad universumsimulator."
Och jag sa: "Sarah, för det första har jag hittat en billig simulator.
Och för det andra
finns det vackra, otroliga världar i dessa gamla simulatorer,
fulla av intelligent liv och historier.
Jag ska intervjua dem, dela intervjuerna,
tjäna pengar och betala dig, så sug min kuk."
Här ser vi...
...livets kretslopp.
En vacker clownbebis, alldeles nyfödd...
...från...
...sin frukt.
Nu samlas många clownbebisar.
Och de sjunger sin glada melodi...
...för dessa nobla, fredliga renhundar.
"Hur mår du?" frågar de på sitt eget vis.
I sanning en himmelsk syn.
Sluta! Ät dem inte!
Hallå!
Vad gör ni? Nej, de är clownbebisar!
Varför äter ni clownbebisarna?
Fan.
Varför blir det alltid så här?
Kan det inte bara finnas ett ställe där...
Bara vänner i en lastbil.
Hördu, får jag intervjua dig till min video-rymdcast?
-Okej. -Kan du prata?
-Förlåt, vad hette du? -Annie.
Jag heter Clancy.
-Ursäkta, jag ska ordna lite. -Okej.
Det här är som en klassisk videoström.
Så peppad! Jag har alltid velat göra en rymdcast.
Annie, välkommen till Midnight Gospel!
Det här är så coolt!
Min första fråga lyder: Är du orolig? För vi ska visst dö snart.
Ja, det känns faktiskt så,
men jag har faktiskt upplevt många dödsfall.
Om du läst mina grejer
vet du att min pappa dog mycket tragiskt i hjärncancer.
Sen dog min bästa vän efter att jag fick barn.
-Herregud! -Ja. Och jag har liksom varit nån
som om nån i nån annans familj ska dö, så vet de att jag upplevt det.
Så jag har alltid blivit tillkallad eftersom jag inte är rädd.
Och min partner Neal volontärar på hospice.
Han kommer alltid hem från folk han besökt.
Så det var lite knäppt, för det finns så många unga människor
och vart de än gick var det liksom: "Död, förruttnelse..."
För när man är ung
är maskar alltid inblandade när man pratar om döden.
Det finns sånger till också.
Ja, masksånger. Jag älskade dem som barn.
Jag hade "Klassiska masksånger från 60-talet".
Långt ner i jorden vi ska
För döden gör oss alla till mat
Ni kan inte den? Ursäkta, Annie. Fortsätt.
När jag var ung blev min pappa jättesjuk.
Och det här var i mitten av 70-talet. Man nämnde bokstavligt talat inte döden.
Det var ohyfsat.
Man skulle låtsas inte märka att de vägde typ 30 kilo.
Omöjligt!
För vi var artiga. Vi var barn av 50-talet.
Neal har hört det tusen gånger, men när pappa blev sjuk
hade vi en vän som också hade cancer, Susan.
De satt utanför kaféet och pappa brukade säga:
"Hur mår cancern i dag, Susan?"
-Väldigt högt liksom. -Snyggt.
Och sen sa han: "Ja, min cancer..."
Susan sa: "Min cancer mår bra. Hur mår din?"
Han sa: "Jag är nog lite svagare."
Min första roman hette Hard Laughter
och den handlade om att skratta åt såna svåra saker.
Sen började jag tidigt läsa Ram Dass' böcker.
Då släppte mycket rädsla.
Du är... Hur gammal är du, om jag får fråga?
-44! -Är du?
Wow, du är så snygg. Du har jättefin hy.
Det är en välsignelse. Bli inte generad, det är en välsignelse.
Gud älskar dig nog bara mer än andra människor.
Det är så... Ja, det är så det funkar.
Det är den kristna vägen.
-Det är en hierarkisk kärlek med Gud. -Ja.
Men du kan nog få en mycket bättre plats i himlen också.
Nära dessertbordet. Eller ostarna!
-Skämtar du? -Nej!
-Osten, ja. -Osten och baguetterna.
Hur som helst så är det läskigt.
Det är tuffa grejer, men om jag vore ung...
Herregud, om jag hade vetat det här när jag var 30 eller 40
hade hela mitt liv varit kvantifierbart bättre,
enklare och mycket friare.
Så det här du pratar om, att erkänna döden
-är en oundviklig del av... -Ja, det är frigörande att acceptera den.
Annie, det är vackert. Jag hatar att förstöra den här stunden,
men helt ärligt, jag måste skita.
Går det bra?
-Jag måste gå på toa bara. -Inga problem.
Hur ska vi göra...
Jag vet inte än. Jag vet inte.
Jag vet inte hur jag ska göra här.
Om du bara sänker ner huvudet först. Förlåt!
-Nej, det är... -Förlåt.
Okej, så här då?
Backa ut ur båset, vänd dig om och gå sen baklänges in i båset
och klättra upp över toaletten med bakbenet.
-Sätt hovarna där bara. -Så här?
-Herregud. Anne, det är inte kul. Snälla. -Jag försöker.
Okej, jag tror inte att jag kommer högre än så här.
Det här blir en mardröm. Det här kommer att hemsöka mig.
Skulle det hjälpa om jag sjöng nåt och blundade?
Ja, Anne. Det skulle hjälpa.
Mamma brukade sjunga den för mig.
-Jag fixar det inte. -Åh nej!
-Det är okej. Tack. -Jag kan ta en annan låt.
Nej. Men tack. Jag håller mig.
Okej. Men det är inte sunt.
Ursäkta. Ha en bra dag.
Vi pratade om att acceptera döden.
Ja. All sanning är en paradox och jag hatar att kulturen säger
att man kommer över det.
Jag tycker att alla som säger "tiden läker alla sår"
borde snittas upp i röven.
Min vän Joey Diaz sa att det värsta du kan göra mot nån
är att snitta röven, för man kan inte sitta på veckor.
-Ja, folk som säger sånt gör mig arg. -Om jag kunde släppa det här
skulle jag göra det.
Jag gillar inte att befinna mig i detta krampaktiga tillstånd.
Känns det så hela tiden? Hur ofta känns det så?
Sånt som livar upp och läker såren finns liksom inte på nån bildekal.
Det är svårfångat.
Döden krävs för att hjälpa en släppa taget och känna: "Okej då."
Okej då.
-Toppen. -Och det...
Så gick det till, min vackra stund där jag kapitulerade inför Gud.
Jag säger med enorm bitterhet: "Okej då."
Jag älskar det. Jättefint.
-Det är så sant och äkta. -Bra mantra.
Ja, där har vi ett mantra.
Ja, "okej då".
Så många konstnärer jag har pratat med, särskilt komiker...
När de konfronteras med idén om att göra nåt terapeutiskt
för att hjälpa med dödsrädslor eller när de bara överväger att läka
sitt trasiga, neurotiska, rädda psyke,
tror de att det ska förstöra deras komiska ådra.
Tänker du nånsin: "Om jag hade upplevt det här tidigt
hade jag inte blivit en bra författare"?
Ja, när jag väl blev nykter
hade jag publicerat fyra böcker och hade en karriär och allt.
Jag bor kvar i det county där jag växte upp. Jag är 64.
Alla jag älskar och behöver, alla fanns där,
så jag blev oproportionerligt älskad.
Och jag var så rädd för att om jag slutade dricka
skulle jag inte kunna skriva, jag behövde olyckan.
-Jag behövde den fördelen. -Just det.
Du vet, och jag...
Och jag behövde skammen och det där galet sjuka egot.
Och jag kände att utan dem skulle jag inte vara tillräckligt galen
för att kunna vara kul.
Men det är en av lögnerna hos sjukdomen, eller egot,
att om man mår bra och är lycklig så är man avslöjad.
Inom kristendomen...
En av de schyssta grejerna med kristendomen
är att man får använda ordet "Satan".
Och jag kan inte tänka mig nåt mer sataniskt än den tanken,
att en kraft hos universum säger att om du blir lycklig och frisk
så kommer det du älskar mest att suga.
Ja.
-Vilka djävulska fasoner. -Jag har aldrig berättat det här.
Jag kom att tänka på det. När jag var 24 reste jag till Indien.
Jag träffade Ram Dass där, begav mig upp i Himalaya
och mötte slutligen min guru.
Jag sa: "Hur mediterar man?" Jag tänkte "mantra", "meditera".
Jag visste inte ens vad jag pratade om.
Och han sa: "Meditera som Kristus när han spikades upp på korset.
Han kände inte smärta, utan kärlek till allt."
Dagen därpå fick jag Ram Dass att berätta hur han mediterar, den kända historien.
Och han gick undan, slöt sina ögon
och tårarna kom, och i den stunden upplevde vi Kristus.
Och vi var judar allihop, utan relation till...
Jag hade inte läst Nya testamentet.
Sen frågade han: "Har du läst hans bok?" "Va, vems?"
"Hans bok. Isa."
-Vilket betyder Jesus på hindi. -Ja.
Så det är en enastående lära
som vi har kring Kristus, i Indien framför allt.
Kristus och Hanuman, de är samma. Mänsklighetens nåd.
Så. I alla fall, jag...
En sak som vår vän Bob sa...
Det uttalas faktiskt "Bob-wah".
-Bob-wah. -Hej, Bob-wah!
Så det hon sa som verkligen fastnade hos mig
hade att göra med vad vår livsväv egentligen handlar om.
Ja, hur vi hänger ihop med kärlek.
Ett svårt ord, för det är...
Det betyder romantisk kärlek här i väst, men tibetanerna,
hur de närmar sig det,
så handlar kärlek om hur lycklig du kan göra en annan människa.
Vad fan, ungen tog min ögonglob!
Det här är verkligen det mest förvirrande för mig
kring kärlekskonceptet i allmänhet.
Tänk på generositet.
Tänk på när du börjar tänka på nån annan
och vill ge dem nåt, det är det det handlar om.
Döden gör oss alla till mat
Långt ner i jorden du ska
För maskarna är din kista som en öppen bar
Oavsett hur rik eller fattig du är
På jorden du ses gå
Maskarna dig aldrig nå
De lägger dig i en låda så stor
Och täcker dig sen med sten och jord
Allt går bra i nån vecka
Tills din kista börjar läcka
Maskarna kryper in, maskarna kryper ut
In genom magen och ut ur din trut
De äter sörjan mellan dina tår
De äter minnet av allt du förstår
De äter ditt hjärta, de äter din själ
Det dagas för slutet av vår värld!
Underkasta dig maskarna
Jag tänkte på nåt som nån av er sa.
Det finns en berättelse om en liten flicka
som är rädd för att sova i mörkret.
Och hon ropar på sin mamma tills mamman kommer in och säger:
"Jesus är här med dig, var inte rädd."
Och barnet säger: "Jag behöver nån med hud på."
-Ja! -Eller hur?
Det är det vi behöver ibland.
Genom kärlek kommer all smärta förvandlas till medicin.
Och Jesus sa: "Allt jag kan göra, kan ni göra."
-Ja. -Hans död var väldigt mänsklig.
Han led, eller hur?
Gud lämnar honom inte för en sekund.
Du har inte upplevt lidande än.
-Det är ett avlägset "än". -Långt borta.
Och det... Det är en process.
Det är sammandragningar och befrielse och andning och frid,
och: "Åh nej, det är tillbaka!"
"Det är okej. Minns du den förra?"
Man drar ihop sig och sen kommer befrielsen.
Och så andas man.
Så kommer det vara i himlen.
-Vackert. -Absolut.
Ett par nya glasögon, och man får krossad is
och jättekall äppeljuice.
Ja, och vet ni vad som kommer ut? Nytt liv.
Det var det Jesus sa.
Han sa: "Jag ska göra det här. Bara kärleken håller mig kvar."
Även om du var den enda människan på jorden
så hade Jesus dött samma förödmjukande och plågsamma död.
För det var en uppgift och han hade sin vägledare.
Ni vet, moder Gud.
-Vackert. -Vackert. Underbart!
-Tack, Annie. -Varsågoda.
-Tack snälla. -Tack, Duncan.
-Varsågod. -Det här...
Skojar du? Sjukt att jag fick vara med!
-Mina favoritpersoner. Jag har sån tur. -Tack.
-Sån tur. -Tack.
Duncan? Vem är Duncan?
Du ska aldrig dö
Aldrig nånsin ska du dö...
Undertexter: Camilla Dunér