EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
God morgon!
Vi har en hälsning som går ut till Mindy
som skördar blodbadsvagnar nere i distrikt 16.
Kämpa på och håll det välskött, raring.
Oj!
Coolt.
Inkommande sändning.
-Clancy? Hör du mig? -Vad?
-Daniel Hoops? -Jag får inte se din rymdcast mer.
Vad?
Min pappa är en surkart.
Han skiter på sig, han vill döda dig.
Min pappa smälte ner Chad.
-Vänta, vad? -Clancy, tack för glassen,
men pappa är mäktig, så du kanske borde lämna stan.
-Clancy, jag måste gå, men... -Ja, Daniel?
Jag älskar de här tröjorna. Daniel Hoops drar!
Nej!
Jag håller öga på dig, Clancy Gilroy!
Var hälsad, mästare.
Jag gjorde en djupsökning igår kväll och upptäckte en planet
du kan vara intresserad av.
-Det ser inte ut som... -Mercurytaville.
En paradisplanet som inte liknar någon annan.
Varje varelse i världen har uppnått maximal harmoni...
Namastex!
...och maximal hedonism.
Det är för bra för att vara sant. Det måste vara nåt fel på det.
Om det är fel, vill jag inte ha rätt.
Jag hoppas att det går bra, mästare, men jag skapade en erotisk avatar åt dig,
utformad för att njuta av de många orgier världen har att erbjuda.
Cool snubbe.
Trevlig resa, mästare!
Ansluter till simulator om tre, två, ett...
Min långhalsade vän!
Var är orgierna?
Ge mig en drink bara. Var är jag?
Det här är nog inte Mercurytaville.
Ser ingen orgie än, men natten är ung.
Ursäkta mig, var är orgierna?
Eller pool... Pooler, till och med?
Okej, förlåt!
Läget? Var är orgierna ikväll?
Tyst! Sluta.
Vi börjar om.
Jag heter Clancy och ni herrar...vänner...
-Fred. -Steve.
Får jag intervjua er?
-Helst inte. -Det är för rymden.
-Rymdcast? Nej, tack. -Okej.
Det är en man som vet var orgierna är.
Hallå, maskhals!
Fixa några drinkar åt gamla mustaschgubben
med ett öga där borta, det dåliga ögat.
-Du verkar ha hafte en tuff dag. -Jag är nykter!
Jag är nykter.
Mina kryp!
Det är emot reglerna att lyfta folk i tröjan, Cornelius.
Varför kan du inte vara mer som Fred och Steve?
Tack, Trudy!
Men jag förlåter dig.
Åh! Kärlek!
Det enda min rustning inte kan motstå!
Min rustning gjordes av insekternas kung
När jag räddade hans dotter På en klar sommardag
En ängels röst.
Wow!
-Tack, Trudy! -Skål, du!
Hallå!
TROLLDRYCKSJAKT
Jag heter Clancy.
Jag heter Clancy. Gilroy.
Gratis stövlar!
Jag ska ta stövlarna.
Ett ögonblick, min dam.
-Vi ses. -Släpp mig!
Kryp!
Vill du vara med i min rymdcast?
Oj!
Varsågod.
Följ med mig.
MIDNIGHT GOSPEL MED TRUDY GOODMAN
Trudy, det där var så grymt! "Jag förlåter dig!"
Du smälte honom.
Ja, men det betyder inte att jag inte har ett hjärta.
Det bästa vi kan göra är ofta...
Se förlåtelse som att du frigör ditt hjärta
från tillstånd av vrede och ilska och illvilja.
Ibland kan vi inte göra mer.
Vi kommer inte älska vår fiende,
men vi behöver inte vara besatta i resten av våra liv
av den skada som åsamkats oss.
Förlåtelse är klurigt.
Jag ser det som den ultimata andliga räckhäven.
Och jag minns när jag...
...skaffade en tränare och han tog mig till räckhäven
och sa: "Nu ska vi göra chins!"
Jag: "Kan inte!" Han: "Nej, Clancy,
jag ska lära dig att göra chins." Jag sa: "Det är helt omöjligt."
Och, nej, det gick inte första gången,
men han sa: "Jag ska visa dig."
Han började sätta på pinsamma...
Några slags remmar eller något,
så det blev lättare.
-Han gav dig lite stöd. -Lite stöd.
Det är viktigt
...inom några veckor gjorde jag chins!
-Jag har befriat mig från... -Kan du fortfarande?
Vet inte, jag har inte gått på gymmet,
-men jag vet att jag kan. -Fantastiskt, Clancy.
Förlåtelse är räckhäven.
Vi tittar på den och tänker: "Inte en jävla chans.
Den jäveln? Skämtar du? Jag kan inte.
-Det gjorde han inte..." -Okej, men du var inte ensam, Clancy.
Vi kan inte göra det ensamma.
Du fick stöd!
Detta är Rumi: Det finns en andlig gemenskap.
Gå med och känn glädjen av att gå på den högljudda gatan och vara ljudet.
Drick all din passion och bli en skam.
Stäng båda ögonen för att se med det andra ögat.
Öppna händerna om du vill bli hållen.
Man har stöd.
Vi behöver varandra, gemenskap.
Det var därför jag startade InsightLA.
När jag kom hit var jag redan medelålders.
-Åh, nej! -Vad är det?
Trudy, jag är mjuk som dessa kronblad
och du är vass som en tagg.
Tillsammans är vi en ros.
Trudy…
Får jag gifta mig med dig?
-Trudy-bitch! -Trudy!
Jag är för tuff för dig.
Så jag var helt ensam.
Och tänkte: "Andra måste också känna så här.
Vi kan väl skapa gemenskap?"
Och det behöver vi.
Det är likadant med förlåtelse och omtänksamhet,
och likadant med kärlek.
Vi klarar det inte själva.
Jag hör dig och jag tror...
Jag pratade nyligen med min vän som...
Hans mor gick nyss bort, hans far dog för flera år sen,
han hade förlorat kontakten med sin bror...
Och jag insåg att jag borde ringa honom om hjälp.
Cassiopeia, ingen fara.
Din styrka ger mig inspiration.
-Kontakt med verkligheten hjälper mig. -Så vackert.
Och jag har sådan tur att denna person inte var rädd
för att kontakta mig.
Jo, men det är inte tur.
Det är för att du lyssnade.
Vi har sonar för när folk verkligen lyssnar på oss.
Därför kom han till dig.
Men jag tänker på de som lyssnar just nu, som tänker:
"Jag har ingen Clancy att ringa. Och jag är verkligen ensam. "
"Eller så har jag folk jag kan ringa, men de lyssnar inte."
Vad gör de?
Hur blir det för de som är kvar i skogen efter att huset brunnit ner?
Vare sig det är ett metaforiskt eller ett riktigt hus.
Och de känner sig helt bortkopplade och ensamma.
Vad ska de göra? Vad gör man när man inte har någon?
Ja, det är svårt att säga.
Pengar…
Vi vill ha våra pengar.
-Ska jag ge dem lite pengar? -Ge dem inga.
Vi vill ha våra pengar.
Pengar!
Jag känner någon som undervisar meditativt skrivande
och har en grupp dit folk
som är hemlösa och har psykisk ohälsa kan gå.
Så alla kommer,
och de gör lite mindfulnessmeditation tillsammans
och sen skriver de,
och läser sina skrifter för varandra och lyssnar.
Och folk älskar det.
Och sedan sker det magi.
En dam hade varit…
Alla hennes saker stals medan hon sov.
Och hon är helt ensam, Gud vet var hon sover.
Men hon skrev om upplevelsen
och sen sa två killar i gruppen:
"Kom och sov under vår bro.
Vi vakar över dig och håller dina saker säkra."
Det är synd att folk måste sova under broar.
Bra jobbat, Cassiopeia.
Det skapar chanser för folk att höra varandra.
Vi återkommer ständigt till det.
Om vi inte har en plats, kanske vi kan starta en.
För om man är ensam vet man att andra är ensamma.
Hitta en annan ensam person.
Trudy, du är en fantastisk person.
Jag tänker på tider i mitt liv då jag har varit ensam,
och försökt sova bort livet.
Clancy, när jag kom hit kände jag ingen, och...
Jag startade min första grupp med...
...två personer.
Fred och Steve kom.
-Hej, Trudy! -Hej, Trudy!
Två personer.
Jag startade inget center.
Den växte självmant. Som att laga mat från grunden.
Jag tänkte inte ens på att starta ett center.
Jag ville ha sällskap.
Och jag vet inte hur jag hittade Fred och Steve!
Det var nog genom en vän till min kusin eller nåt.
Visst.
Så coolt.
När vi har en avsikt,
verkar världen på något magiskt vis möta oss.
-Har du känt det? -Ja!
Det är förbluffande att se...
Det är som att världen väntar på att man ska välja sida och...
-Vad som betyder mest för en. -Just det.
Precis.
Hur man samlar sin energi kring det som verkligen är viktigt
och vad som är viktigast för en.
Det innebär att just när man är ensam är sällskap det viktigaste för en.
När man är hungrig är mat det viktigaste.
Du pratade om att lyssna.
Häromkvällen var jag...
...på fest och pratade öronen av någon.
Jag var helt skoningslös.
Jag pratade med dem om mina modulsyntar.
Hans blick var helt tom.
Det här händer säkert inte dig så ofta,
men det var som att jag satt i en snacksalig köttrobot
och förlorat kontrollen över munnen.
Jag kunde inte sluta prata om modulsyntar och jag såg på honom...
Som bara tänkte: "Hur flyr jag honom?"
Och jag tänkte: "Hur flyr jag mig själv?"
Jag ville komma bort från mig själv.
Om jag kunde skjuta ut mig från roboten...
Jag tråkade ut mig själv,
så Gud vet hur denna rara man kände, för han lyssnade verkligen.
Oavsett, och detta är en hemsk avslutning på historien,
men det hände faktiskt och jag kände inte honom alls.
Jag träffade honom på festen.
Nästa vecka fick jag veta att han dött i en bilolycka.
Och så, i hans sista stunder på jorden...
...togs upp av vad som måste ha varit den värsta sortens tjat
om modulsyntar och jag lyssnade inte alls på honom.
Hade jag vetat att han bara hade dagar kvar att leva
hade nog jag inte gjort det.
Så min fråga till dig är:
ibland känns det som att jag förlorar förmågan att lyssna.
Jag blir så fast i min egen skit att jag inte kan lyssna på andra,
utan jag låtsas lyssna.
Du vet, jag nickar och visar uppmärksamhet.
Men jag lyssnar inte ett skit.
Kan du berätta lite om
hur vi kan utveckla kunskapen att lyssna i våra egna liv?
Och det du berättade syftar också tillbaka på början
när du pratade om hur vi inte fattar.
Vi släpper inte in vår egen dödlighet.
För om vi verkligen förstod att kroppen ska bli ett lik...
Visst.
Dödstillfället är osäkert, men döden är säker.
Om vi verkligen förstod det, skulle det vara färre tillfällen
då vi ångrar att vi slösat bort vår, eller nån annans tid.
Och vi skulle vara mer akut...
Jag menar, de som är döende,
kan ibland säga att de är tacksamma, för de har aldrig känt sig mer levande.
Och man tänker: "Verkligen?"
Men vad de syftar på
är att de är otroligt medvetna om hur flyktigt det är att leva.
Och det är så skört, och lika hemsk och brutal som världen kan vara,
är den också underbar och utsökt.
Så jag tror att för att lyssna på varandra behöver vi lite mindfulness.
Vi måste lära oss att inse vad som pågår i våra tankar,
medan vi lyssnar.
Hur är man medveten om att man tänker på nåt annat
medan någon pratar med en?
Ofta inser vi bara:
"Gud, jag hörde inte ens det sista stycket."
Det stämmer.
Men vi lägger mycket tid på att vistas i det tillståndet,
där vi... Vad kallade du det? Roboten?
Man sitter inte ens i hytten som styr roboten.
Man är nere i badrummet!
Ja?
Vem är det?
Hej, Sarah. Kan jag få en brygd?
Ja!
Menar du den här brygden?
Precis. Den brygden.
Du måste betala först!
Vet du hur lång tid de tar att tillaga?
Jag har mjölkat en kråka i flera dagar!
Den här torra gamla kråkan!
Men bebisen måste göra fler brygder.
Mamma måste mjölka kråkan. Det måste mamma.
Mamma ska mjölka den!
Jag byter en brygd mot en bebis.
Var så god.
Baby!
-Det är väl ingen hake med den? -Du är paranoid.
Ska jag ta ditt barn och ge dig en brygd?
Det är tanken.
Jösses!
Komsi, bebisen.
Jag är så glad.
Det här är livet!
Kom till mormors godisskog!
Varsågod.
-En brygd! -Tänt var det här...
Vad betyder det?
Det betyder tack och farväl.
Titta där.
Det är vackert, Steve.
Är ungen...död?
Nej, jag stoppade honom i min väska.
Wow!
Det sägs att meditation är en övning för döden.
Öva för att leva!
-Övar på att lyssna! -Ja.
Jag är en riktig härmapa, Trudy!
Och nu ska apan dö, Jam Roll!
Härligt.
-Fortsätt. Jag avbröt dig förut. -Nej, det är nog allt jag skulle säga.
Fast jag blev fascinerad av vad du sa om att öva på att lyssna,
för det är på sätt och vis genom att lyssna på våra egna kroppar
och lyssna på ljuden i livet omkring oss
som förankrar oss i stunden.
Att lyssna på vår inre röst och intuition.
Varje gång jag åsidosätter intuitionen
-blir det en katastrof. -Varje gång.
Varje gång, Clancy.
Jag älskar dig, Cassiopeia.
Ju mer känslig jag blir och desto mer jag vet, direktkarma.
Men jag drabbas hårt när jag förbiser det som jag vet är sant
och bara rusar på.
Så jag tror att djuplyssnande skyddar vår livskraft med.
Wow!
Att lyssna är kopplingen till universum.
Det är det som... Wow!
Det är konstigt, som att det sägs att när vi andas
kopplar vi samman genom att andas in allt.
Men när vi lyssnar är det nästan som en sorts andning där...
Man får livskraft.
Livskraft i form av ens röst,
eller i form av stillheten i rummet.
Vad kul det var att få tala med dig. Tack för samtalet.
Det var mitt nöje, Clancy!
Nämen, hej igen, Trudy!
Trudy…
Detta är dagen du dör, Jam Roll.
Trudy! Det är prins Jam Roll!
Dö, prins Jam Roll.
Din älskare är min, Trudy!
-Får jag säga "helvete"? -Absolut.
Du dödade för i helvete Gerald, min pojkvän!
Han var ett gott mellanmål för demonen som bor i min rumpa!
Trudy, det är så trevligt att se dig.
Men du luktar skit, okej?
Så jag sliter av mig näsan!
Jisses!
Trudy, jag har övat på att snurra.
Tyst! Kom, Clancy!
Säker på det?
Trudy, titta här!
Här får du! Och här!
Jag har dig!
Jag ser dig!
Trudy, min rumpa är saftig.
-Ska vi göra det här? -Ja!
Nu ska du få!
Trudy, du är full av överraskningar,
precis som min rumpa.
Jag är redo för ett mellanmål, prins Jam Roll.
Visst, vänta lite bara.
Jag har dig!
Är du okej?
Ditt blod är mitt!
Förlåtelse...
...är svårt!
Skit också!
Rivigt!
Magin sker.
Du är bättre!
-Tack, kompis. -Inga problem.
Två fötter, fyra skor…
Fyra skor. Ja.
-Trudy! -Min pojkvän!
Turturduvor.
Gissa vad? Jam Roll har en margaritamaskin.
Jag är full.
Vad fan händer?
Herrejävlar!
Det var roligt, Simulator.
Men jag nådde inte Merkurius för en katt slog till mig
och skickade iväg mig till skogen.
Mästare! Jag är så glad att se er vid liv.
Vänta. Kan man bli skadad därinne?
Jag gjorde en avatar som kan uppleva allt, inklusive...
...dödens berusning.
Jag kunde fan ha dött.
-Det är sjukt. Gör aldrig så igen. -Okej, mästare.
-Använd din hjärna! -Okej, mästare.
Titta vad jag har.
Det funkar till och med här!
Jag planterar den utanför.
Fyra skor!
Dator, aktivera försvarsprotokollet.
Okej, mästare.
Skjut en laser.
Alla som kommer inom 25 meter från den här rosen.
Jag har inga lasrar, men jag kan sätta på sprinklerna.
Det här är ditt nya hem.
Ingen kommer att störa dig här. Här är du säker.
Resten av livet.
Slut.
Undertexter: Tomas Lundholm.